Справа № 344/312/26
Провадження № 2/344/2792/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2026 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі: 
головуючого – судді Мелещенко Л.В. 
за участю секретаря судового засідання – Дутки Р.-І.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення і плати за абонентське обслуговування,-
В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач Комунальне підприємство «Івано-Франківськводоекотехпром» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення і плати за абонентське обслуговування у загальному розмірі 13 702,69 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що надає житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , нараховуючи плату за надані послуги згідно зі встановленими тарифами. Однак відповідач несвоєчасно та не у повному обсязі оплачує вартість наданих позивачем послуг, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01 грудня 2022 року по 30 листопада 2025 року у загальному розмірі 13 702,69 гривень, що складається з заборгованості за послуги водопостачання у розмірі 5717,72 гривень, водовідведення у розмірі 6743,62 гривень та плати за абонентське обслуговування у розмірі 1241,35 гривень. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги централізованого водопостачання і водовідведення та плати за абонентське обслуговування у розмірі 13 702,69 гривень, а також судові витрати (а.с. 1-4).
09 вересня 2026 року представником відповідача ОСОБА_1 – адвокатом Попроцькою Інною Володимирівною подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Відповідач вказує, що фактично не проживає за адресою, а саме:  АДРЕСА_1 ,за якою позивачем здійснено нарахування, та перебуває за межами України з 10.08.2020. У спірний період з 01.12.2022 по 01.12.2025 відповідач був відсутній за місцем проживання понад 30 календарних днів, що відповідно до умов договору є підставою для неоплати вартості послуг у зв`язку з їх фактичним невикористанням. 
Також відповідач звернувся до позивача із заявою про здійснення перерахунку нарахованої заборгованості, шляхом її списання у зв`язку з фактичною відсутністю користування послугами. Вказану заяву було направлено на офіційну електронну адресу Позивача у формі електронного документа, підписаного кваліфікованим електронним підписом (КЕП). У зазначеній заяві відповідач повідомив позивача про те, що з серпня 2020 року перебуває за межами України та не проживає у квартирі за адресою:  АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим у житловому приміщенні ніхто не проживає та послугами водопостачання і водовідведення не користується, а також просив здійснити відповідний перерахунок нарахувань та припинити подальше нарахування плати за послуги. Враховуючи відсутність фактичного споживання послуг, нарахування позивачем заборгованості є безпідставним. 
Крім того, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт надання ним у спірний період послуг централізованого водопостачання та водовідведення до спірного житлового приміщення, зокрема відсутні будь-які докази фактичного надання послуг водовідведення. Позивач обмежився лише поданням власного розрахунку заборгованості за особовим рахунком, який фактично є внутрішнім документом підприємства та не підтверджує ані факту надання послуг, ані їх реального споживання. Сам по собі розрахунок нарахувань не може вважатися належним доказом надання послуг, оскільки не містить жодних відомостей щодо фактичного користування послугами водопостачання та водовідведення, не підтверджений показниками приладів обліку, актами надання послуг чи іншими доказами фактичного їх споживання. За таких обставин наданий позивачем розрахунок не доводить наявності у відповідача грошового зобов`язання щодо оплати послуг у спірний період. 
Відповідач зазначає, що у спірному житловому приміщенні фактично відсутня можливість користування послугами водовідведення, оскільки каналізаційний відвід є запломбованим. Цей факт підтверджується наявними фотоматеріалами, що подаються разом із відзивом. Отже, за таких обставин технічна можливість користування послугами водовідведення у спірному приміщенні відсутня, що свідчить про фактичну неможливість споживання відповідних послуг у спірний період. Незважаючи на це, позивач продовжує здійснювати нарахування плати за водовідведення, не надавши при цьому жодних доказів фактичного надання таких послуг, що свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог. Отже, позивачем не доведено факту надання відповідачу послуг водопостачання та водовідведення у спірний період, а також факту їх споживання (а.с.44-48).
28 квітня 2026 року позивачем подано до суду додаткові пояснення, де вказує, що відповідачу належить право власності належить квартира  АДРЕСА_2 . Також на ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Відповідач жодним чином не повідомляв та не надав належних доказів позивачу, які б підтверджували факт тимчасового непроживання його та членів сім`ї чи інших осіб у квартирі АДРЕСА_2 , а тому такі дані у позивача відсутні. 
Відповідачем долучено незрозуміле фото запломбованого каналізаційного вводу, однак належних доказів, які б підтверджували факт неможливості отримання послуг саме в квартирі  АДРЕСА_2 не надано. 
Також відсутні акти обстежень даної квартири за участі представників Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром».. Відповідач обмежився тільки звичайним фото, яке не може слугувати належним та допустимим доказом по справі як підтвердження відсутності отримання послуг. Вважає, що твердження відповідача про безпідставність заявлених до нього вимог про стягнення заборгованості позивачем є необґрунтованими, не відповідають дійсності, а також нормам та вимогам чинного законодавства України.
Позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с. 71-75).
05 травня 2026 року представником відповідача подано до суду заперечення на додаткові пояснення, в яких зазначає, що надані відповідачем фотоматеріали чітко відображають факт опломбування каналізаційного вводу та цілісність пломб, що унеможливлює здійснення водовідведення, а відтак і споживання води. При цьому позивач не надав жодного належного та допустимого доказу, який би спростовував факт опломбування або підтверджував можливість користування послугами за спірною адресою.
Посилання позивача на те, що відповідач повідомив про свою відсутність лише під час розгляду справи, не спростовує факту відсутності споживання послуг. Відсутність такого повідомлення не може створювати обов`язок оплачувати послуги, які фактично не надавались, оскільки обов`язок зі сплати житлово-комунальних послуг виникає виключно за умови їх фактичного надання та споживання. Водночас відповідачем було подано відповідну заяву позивачу та надано належні та допустимі докази його тривалого перебування за межами України, зокрема документи, що підтверджують перетин державного кордону.
У зв`язку з вказаним, зазначені умови договору дотримані, оскільки відповідач фактично не проживає за вказаною адресою, а саме:  АДРЕСА_1 , за якою позивачем здійснено нарахування, та перебуває за межами України з 10.08.2020. Таким чином, у спірний період з 01.12.2022 по 01.12.2025 відповідач був відсутній за місцем проживання понад 30 календарних днів, що відповідно до умов договору є підставою для неоплати вартості послуг у зв`язку з їх фактичним невикористанням
Відтак сам по собі факт подання повідомлення під час розгляду справи не може бути підставою для відмови у застосуванні зазначеної норми та не спростовує факту відсутності споживання послуг. Проте позивач не здійснив жодного перерахунку, що свідчить про формальний підхід до здійснення нарахувань. Водночас відповідач є єдиним власником спірного житлового приміщення, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Інші особи, які могли б проживати у вказаному житлі чи користуватися ним за відсутності відповідача, відсутні, житлове приміщення не передавалось у користування третім особам, доступ до нього обмежений. Таким чином, відсутні будь-які підстави вважати, що у квартирі відбувалось споживання житлово-комунальних послуг.
Посилання позивача на відсутність актів обстеження житлового приміщення за участі його представників є безпідставним та не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Відсутність актів обстеження свідчить виключно про неналежне виконання позивачем своїх обов`язків щодо фіксації та контролю фактичного споживання послуг. При цьому позивачем не надано жодного належного доказу, зокрема акта про недопуск до житлового приміщення, який би підтверджував спроби проведення обстеження або створення перешкод з боку відповідача. Таким чином, відсутність відповідних актів не може бути покладена у вину відповідачу та не підтверджує факту надання чи споживання послуг.
Факт опломбування каналізаційного вводу свідчить про відсутність технічної можливості водовідведення, що унеможливлює і споживання води. У зв`язку з цим, нарахування плати за таких умов суперечить принципам справедливості. Водопостачання та водовідведення є взаємопов`язаними елементами єдиного технологічного процесу, а отже відсутність можливості водовідведення виключає фактичне споживання послуг. 
Окрім того, Позивач обмежився лише поданням власного розрахунку заборгованості за особовим рахунком, який був поданий разом з позовною заявою. Розрахунок позивача не містить обґрунтованих вихідних даних, не дозволяє перевірити правильність нарахувань та не підтверджує наявності грошового зобов`язання у відповідача. 
Відповідач просить у задоволенні позову відмовити (а.с.77-79).
Процесуальні дії у справі.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 січня 2026 року дану справу розподілено головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с. 17-18).
Ухвалою суду від 12 січня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 19-21).
Пояснення учасників справи у судовому засіданні.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій представник позивача підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить розглядати справу за відсутності представника позивача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с.91).
Відповідач у судове засідання не з`явився, проте представник відповідача надала до суду заяву, в якій просила слухати справу у відсутності сторони відповідача, проти задоволення позову заперечує з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву (а.с.92).
Учасники справи у судове засідання, призначене на 08 червня 2026 року, не з`явилися, тому суд, з дотриманням положень статті 259 Цивільного процесуального кодексу України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання, підписав судове рішення без його проголошення.
Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 
01 березня 2022 року Комунальним підприємством «Івано-Франківськводоекотехпром», що діє на підставі статуту, Виконавцем, розміщено на офіційному сайті Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» www.vodokanal.if.ua Типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що є публічним договором приєднання, що укладається з метою надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення індивідуальному споживачу, відповідно до пункту 6 якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачу послуги відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, в строки і на умовах, визначених цим договором (а.с.10-12).
Згідно розрахунку, станом на 01 грудня 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість за послуги централізованого водопостачання і водовідведення та плата за абонентське обслуговування становить у загальному розмірі 13 702,69 гривень, що складається з заборгованості за послуги водопостачання у розмірі 5717,72 гривень, водовідведення у розмірі 6743,62 гривень та плати за абонентське обслуговування у розмірі 1241,35 гривень (а.с. 13-14).
Відповідач на електронну адресу позивача надсилав повідомлення щодо його відсутності його на території України та припинення нарахувань за послуги водопостачання та фотоматеріали запломбованої каналізації (а.с. 49-52).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, квартира  АДРЕСА_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , розмір частки 1/1 (а.с.81).
Згідно відповіді Державної прикордонної служби України від 03.03.2026 №19.5.1/16264-26, ОСОБА_2 10 серпня 2020 року виїхав за межі України (а.с.93).
Норми права, що підлягають застосуванню, та висновки суду
за результатами розгляду справи.
Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частина третя статті 815 Цивільного кодексу України встановлює, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за найм житла. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.
У силу дії пункту 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно пункту 6 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно статті 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.
Як зазначено у пункті 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
У частині першій статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 Цивільного кодексу України).
Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як передбачено статтями 67, 68 Житлового кодексу України, оплата за комунальні послуги стягується, крім квартирної плати, по затвердженим у встановленому законом порядку тарифам і повинна вчасно вноситися споживачем - наймачем і членами його родини, які на підставі частини першої статті 64 Житлового кодексу України, користуються нарівні з наймачем всіма правами й несуть разом з ними солідарну майнову відповідальність по зобов`язаннях, що випливає з договору житлового наймання.
Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказане відповідає висновку Верховного Суду України, висловленому у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року по справі № 712/8916/17.
Відповідно до підпункту 11 пункту 39 Договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (розділ «Права і обов`язки сторін») споживач має право на не оплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності споживача та інших осіб у житловому приміщенні понад 30 календарних днів за умови документального підтвердження такої відсутності.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є одноосібним власником квартири АДРЕСА_2 .
З 10 серпня 2020 року відповідач виїхав за межі України.
Докази про повернення ОСОБА_1 в Україну матеріали справи не містять.
Таким чином, відповідач фактично не проживає з 10 серпня 2020 року за адресою, за якою стягується заборгованість. 
Згідно наведених вище норм чинного законодавства, споживачі зобов`язані оплатити послуги централізованого водопостачання та водовідведення, якщо вони фактично користувалися ними.
Доказів про користування з 01.12.2022 по 01.12.2025 відповідачем комунальними послугами за адресою: АДРЕСА_1 , позивачем до суду не надано.
Отже, відповідач, будучи власником нерухомого майна, розташованого за адресою:  АДРЕСА_1 , не отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб і, відповідно, не є індивідуальним споживачем за вказаною адресою.
Відповідно до вимог частини першої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Розподіл судових витрат.
Оскільки в задоволенні позовних вимог Комунальному підприємству «Івано-Франківськводоекотехпром» відмовлено, суд не має підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених позивачем судових витрат в порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, відповідно до статей 526, 527, 530, 610-612, 629, 815 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 4, 10-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення і плати за абонентське обслуговування – відмовити у повному обсязі.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи: 
Позивач - Комунальне підприємство «Івано-Франківськводоекотехпром», код ЄДРПОУ 32360815, місцезнаходження: 76011 м. Івано-Франківськ, вул. Ботанічна, 2.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено та підписано 10 червня 2026 року.

Суддя Мелещенко Л.В.