Справа № 161/9306/26 
Провадження № 3/161/2575/26 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк   21 травня 2026 року 
Луцький міськрайонний суд Волинської області в особі судді Присяжнюк Л.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 ,
- за ст. ст.124,122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
якій у відповідності до ст. 268 КУпАП роз`яснені її права,
В С Т А Н О В И В :
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №648094 від 23.04.2026 вбачається, що 09.04.2026 о 21 год. 03 хв. в Луцьк по вул. Шопена, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом NISSAN LEAF, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , під час початку руху не переконалась, що це буде безпечно, не дотримавшись безпечного бокового інтервалу допустила наїзд на транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, з державним номерним знаком НОМЕР_2 , який стояв припаркований. В результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, що призвело до матеріальних збитків. Таким чином, ОСОБА_1 порушила вимоги п. 10.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №6480943 від 23.04.2026 вбачається, що 09.04.2026 о 21 год. 03 хв. в Луцьк по вул. Шопена, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом NISSAN LEAF, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , залишила місце ДТП, до якого була причетна й разом з тим, не повідомила про нього працівників поліції, чим порушила вимоги п.2.10.а. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні ДТП визнала. Однак пояснила, що не мала умислу залишити місце ДТП. Оскільки не відчула удар, не зупинилася, а поїхала у справах.
Захисник – Ковальчук С.О. в судовому засіданні просила закрити провадження в частині притягнення її довірительки до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення. Також зазначила, що потерпіла не має жодних претензій до ОСОБА_1 , заподіяна шкода повністю їй відшкодована, про що надала відповідну розписку.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.
Щодо наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На переконання суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, окрім її визнання вини, повністю підтверджується наступними доказами, які були дослідженими в ході розгляду справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення; схемою місця ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; рапортом; відеозаписом події ДТП.
Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.
Щодо наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 10 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Вина психічне ставлення особи до своїх протиправних дій або до бездіяльності та їхніх наслідків у формі умислу чи необережності.
Вина є одним з елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння.
Диспозицією ст. 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства у своєму взаємозв`язку дає підстави для висновку, що склад адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП утворює протиправна винна поведінка водія транспортного засобу, яка полягає у залишенні дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася за його участю. При цьому, у такому випадку, факт дорожньо-транспортної пригоди визначається шляхом встановлення причинно-наслідкового зв`язку між порушенням учасником дорожнього руху правил дорожнього руху та спричиненням пошкодження, зокрема, транспортних засобів.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 не відчула удар при здійсненні наїзду на транспортний засіб, не мала умислу залишати місце ДТП, добровільно відшкодувала потерпілій заподіяну шкоду. Претензій майнового характеру до ОСОБА_1 у ОСОБА_2 немає.
Зазначене, на переконання суду, свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 протиправної винної поведінки, яка була спрямована на вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122-4 КУпАП, а тому, на переконання суду, в діях останньої відсутній склад такого діяння.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою її виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно із п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладене таке стягнення сплачується судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 665, 60 грн.
Керуючись ст.ст.23,40-1, 122-4, 124,245,256,265,280,283,294, 307, 308 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Відповідно до частини 1 статті 307, частини 2 статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови - пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  за ст. 122-4 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Стягнути із  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області     Людмила ПРИСЯЖНЮК