ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД 
Миколаївської області

Справа №484/1432/25 
Провадження №2/477/300/26 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року  м. Миколаїв

Вітовський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої - судді Саукової А.А.,
із секретарем судового засідання – Котовою О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вітовського районного суду Миколаївської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
На адресу Вітовського районного суду Миколаївської області за підсудністю з Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла цивільна справа за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позивач звернувся до суду через підсистему «Електронний суд» з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованості за кредитом в сумі – 77 361,54 грн.
В обґрунтування свого позову зазначає, що 21.09.2020 року між АТ «БАНК ФОРВАРД» та відповідачем був укладений договір про споживчий кредит №200295818.
Відповідно до укладеного договору позивач надав грошові кошти у сумі 70 580,00 грн строком на 1462 днів.
25.07.2024 року АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які були боржниками АТ «БАНК ФОРВАРД», зокрема і до ОСОБА_1 за кредитним договором № №200295818 від 21.09.2020 року
Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача перед позивачем становить 77 361.54 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 41 940,01 грн, заборгованість за відсотками – 3.73 грн., заборгованість за комісією – 35 417,80 грн.
Оскільки позичальник не виконав умови кредитного договору в частині вчасного повернення кредиту та відсотків за користування ним, в зв`язку з чим за ним виникла зазначена заборгованість, яку позивач просив стягнути в повному розмірі.
На адресу суду від представника відповідача Ведяпіної Н.І. надійшов відзив на позовну заяву, яким представник відповідача заперечив проти позову, зазначив, що не погоджується з сумою заборгованості та вважає її необґрунтованою та не підтвердженою належними та допустимими доказами.
Свої заперечення представник відповідача обґрунтовує тим, що позивач зазначив у позовній заяві, що кредитором за відповідним кредитним договором надано відповідачу грошові кошти у розмірі, встановленому вказаним договором. Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, є виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Документи, надані позивачем, не доводять факт наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором, а наданий позивачем витяг з реєстру боржників не може вважатися належним доказом на підтвердження наявної заборгованості.
Також представник відповідача наголошував на тому, що вимоги позивача про стягнення комісії в сумі 35 417.80 грн. за кредитом не підлягає задоволенню посилаючись на Закон України «Про споживче кредитування», пояснив, що фактично встановлено сплату комісії, проте не зазначено, за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення позивачем будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, матеріали справи не містять, як і не містить таких даних виписка (розрахунок заборгованості).Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та супроводження кредитної справи та оцінкою платоспроможності, яка проводиться попередньо перед погодженням надання кредиту.Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Також у відзиві представник відповідача вказує на складність ситуації відповідача, що сталася внаслідок пошкодження її житла та на статус відповідача як внутрішньо-переміщеної особи посилаючись при цьому на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року, відповідно до якого визнано форс мажорною обставиною військову агресію російської федерації проти України, тобто війна є форс мажором, обставиною непереборної сили, яка звільняє від відповідальності у випадку несвоєчасної сплати за кредитним договором. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Від представника позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» - надійшла відповідь на відзив, якою позивач підтримав позов.
На виконання положень Закону України "Про захист прав споживачів" на час укладання договору банк надав позичальнику всю необхідну інформацію в письмовій формі, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Враховуючи, що законом не встановлений обов`язок кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією, доказом наявності факту виконання вимог Закону України "Про захист прав споживачів" є положення ч.2 ст.638, ч.2 ст.642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією та сплата періодичних платежів..
Наявна у відповідача заборгованість нарахована у відповідності до умов кредитування, оскільки підтвердження правильності розрахунку позивач надав банківську виписку, яка є первинним бухгалтерським документом відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік", де відображено, зокрема, використання відповідачем кредитних коштів, наголосив, що виписка по рахунку є належним доказом щодо заборгованості. Окрім цього, представник позивача наголосив на тому, що згідно виписок та розрахунку заборгованості відповідачем ОСОБА_1 було здійснено часткові добровільне виконання умов кредитного договору, оскільки неодноразово позичальницею було внесено оплати, що свідчить про визнання відповідачем заборгованості.
Щодо заперечення щодо вимоги про стягнення комісії, представник позивача зазначив, що підписуючи договір, відповідач підтвердила, що ознайомилась та повністю розуміє всі умови договору, свої права та обов`язки за договором та прийняла на себе зобов`язання сплачувати платежі, тобто, свідомо обрала умови кредитування, викладені у кредитному договорі, а Законом України «Про споживче кредитування» не забороняється встановлювати в договорі комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Враховуючи вищенаведене, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі розглядати справу без присутності позивача та його представника.
Від представника відповідача надійшли пояснення, в яких додатково були викладені заперечення щодо комісії. В своїх поясненнях представник відповідача наголосила на тому, що стягнення коштів АТ «Банк Форвард» за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно с незаконним. Мова договору щодо сплати комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, в розмірі більшому ніж встановлені банком проценти, в твердій грошовій сумі щомісячно, незалежно від здійснених виплат, є несправедливою та такою, що всупереч принципу добросовісності вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
При цьому, згідно графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, загальний розмір плати за обслуговування кредитної заборгованості перевищує загальний розмір процентів за користування кредитом більше ніж у два рази, що вочевидь не можна визнати справедливим та розумним. Так, в Договорі №200295818 від 21.09.2020 року відповідач своїм підписом погодив комісію за обслуговування кредитної заборгованості, проте банк не роз`яснив за які конкретні дії з відповідача буде взята комісія за обслуговування кредитної заборгованості. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості встановлено без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості. Якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 1., частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». На це вказав Верховний Суд у постанові від 6 листопада 2023 року по справі N?204/224/21.
Таким чином,банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку послуг з обслуговування кредитної заборгованості, їх погодження зі споживачем при укладенні кредитного договору. Вказані умови договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містить найменування цих послуг, а значить передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту в тому числі, слід розуміти, і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншої інформації, що суперечить вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно. Тому, представник віідповідача зазначила, що з урахуванням положень ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови Договору №200295818 від 21.09.2020 року про встановлення комісії за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно є нікчемними, а тому вимоги банку про стягнення заборгованості з комісії за обслуговування кредиту за кредитним договором №200295818 від 21.09.2020 року у розмірі 35 417,80 грн, є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
В судове засідання представник позивача за позовом не з`явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, направив до суду клопотання з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Представник відповідача – адвокат Жовта А. С. в судовому засіданні 08 квітня 2026 року підтримала наданий відзив. Підтвердила, що між ОСОБА_1 та первинним кредитором було укладено кредитний договір, однак відповідач не погоджується з сумою заборгованості, оскільки не надано детальний розрахунок заборгованості, заперечила щодо нарахування комісії, оскільки її нараховано з порушенням вимог ЗУ «Про споживче кредитування». Наголосила на тому, що відповідачкою до початку війни виконувались зобов`язання, однак зараз вона має скрутне становище. Представник відповідача пояснила, що позов визнають частково, в частині суми заборгованості за тілом кредиту та відсотків, щодо комісії заперечують та просять відмовити.
Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів, встановив наступні обставини та взаємовідносини сторін та дійшов до такого висновку.
З матеріалів справи вбачається, що 21.09.2020 року між АТ «БАНК ФОРВАРД» та відповідачем був укладений договір про споживчий кредит №200295818.
Відповідно до укладеного договору позивач надав грошові кошти у сумі 70 580,00 грн строком на 1462 днів, ставка кредиту (на строкову частину основного боргу) становить 0,01% річних; ставка по кредиту (на прострочену частину основного боргу) становить 0,00001 % річних; щомісячна комісія 2816,15 грн.; плата за порушення платежів: першого 350,00 грн., другого - 350,00 грн., третього 400,00 грн., четвертого підряд та кожного наступного 400,00 грн.
Відповідач також підписав паспорт споживчого кредиту, який містить аналогічні умови кредитування та графік платежів, та підписав опитувальник клієнта-фізичної особи та згоду клієнта на обробку персональних даних.
АТ «БАНК ФОРВАРД» свої зобов`язання за договором №200295818 від 21.09.2020 року виконало і надало кредитні кошти позичальнику в повному обсязі, про що свідчить виписка по особовому рахунку угоди, з якої також убачається, що відповідач здійснював часткове погашення заборгованості.
25.07.2024 року АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які були боржниками АТ «БАНК ФОРВАРД», зокрема і до ОСОБА_1 за кредитним договором № №200295818 від 21.09.2020 року.
Згідно з п. 2 договору новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4 цього договору, набуває всі права кредитора за Основними договорами.
Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача перед позивачем становить 77 361.54 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 41 940,01 грн, заборгованість за відсотками – 3.73 грн., заборгованість за комісією – 35 417,80 грн.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Оскільки фактично отримані та використані відповідачем кредитні кошти на час звернення до суду не повернуті, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача тіла кредиту та відсотків за кредитним договором в загальній сумі 41 943,74 грн., що складається з суми заборгованості за тілом кредиту – 41 940,01 грн., заборгованість за відсотками в сумі – 3,73 грн.
Вирішуючи питання про правомірність нарахування відповідачу комісії за кредитним договором, суд дійшов таких висновків.
АТ «БАНК ФОРВАРД» було фактично встановлено сплату комісії, проте не зазначено, за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення позивачем будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, матеріали справи не містять, як і не містить таких даних виписка (розрахунок заборгованості).
Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та супроводження кредитної справи та оцінкою платоспроможності, яка проводиться попередньо перед погодженням надання кредиту.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 (провадження N 14-44цс21).
У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
За таких обставин суд зазначає, що оскільки відповідачу встановлено плату за послуги, які за законом повинні надаватись безоплатно, пункти про нарахування комісії за надання кредиту є нікчемними, а тому нарахування заборгованості за цією комісією є безпідставним та вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню.
Можливість самостійно здійснити перерахунок кредитної заборгованості з огляду на нікчемність умов спірного договору в частині сплати комісії за обслуговування (зменшити визначений банком обсяг заборгованості на суми погашеної позичальником та простроченої комісії), відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 01.02.2023, справа № 199/7014/20 (провадження № 61-17825св21).
Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги викладене вище законодавство та правові позиції Верховного Суду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 суми заборгованості за комісією в сумі 35 417,80 грн.
Оскільки позов майнового характеру задоволено частково, тому понесені витрати на судовий збір підлягають стягненню пропорційно до задоволених вимог.
Керуючись статями 258, 259, 263, 265, 282 ЦПК України,
У Х В А Л И В :
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_2 , банк отримувача «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місце реєстрації 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 4-й поверх) заборгованість за кредитним договором №200295818 від 21.09.2020 року в сумі 41 943,74 (сорок одна тисяча дев`ятсот сорок три) гривні 74 копійки, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 41 940,01 грн., заборгованість за відсотками – 3,73 грн.
Стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_2 , банк отримувача «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місце реєстрації 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 4-й поверх) судовий збір у розмірі 1 313,43 (одна тисяча триста тринадцять) ) гривень 43 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено 05 червня з урахуванням перебування судді у відпустці, навчанні та нарадчій кімнаті.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
позивач – ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корпус 28, м. Львів, 79018;
відповідач – ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя            А.А.Саукова