Справа № 737/988/25 
Провадження № 2-о/737/2/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року с-ще Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Рубаненко Н. Ю., за участі секретаря Решітько А. Д.,
представника заявника ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , 
заінтересовані особи: Носівська міська рада Чернігівської області, 
приватний нотаріус Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Бублик Володимир Михайлович, 
про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, 
інші учасники справи не з`явилися

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернулась до суду з даною заявою, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , яка на день смерті проживала в АДРЕСА_1 . 
Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй на підставі сертифіката серії ЧН № 0293817 право на земельну частку (пай) розміром 5,62 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП ім. Кірова, що знаходиться на території Носівської міської ради Чернігівської області.
Станом на 15 грудня 2010 року вона була зареєстрована та постійно проживала разом із матір`ю в АДРЕСА_1 , що підтверджується, зокрема, відміткою у її паспорті про зареєстроване місце проживання. Отже, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вона вважаєся такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , успадкувала після її смерті належне їй майно, зокрема, право на земельну частку (пай).
У 2025 році вона вирішила зайнятися оформленням спадщини, звернулася до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який їй роз`яснив, що у зв`язку із тим, що визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 закінчився, для заведення спадкової справи їй необхідно надати докази постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 
З метою отримання відповідних доказів вона звернулася до Носівської міської ради Чернігівської області. Листом віл 03 червня 2025 року за № 17-02 122.5 Носівська міська рада Чернігівської області повідомила, що у реєстрі територіальної громади інформація щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_3 відсутня. Інформувати про зареєстрованих разом із нею на дату смерті осіб немає можливості.
Будинкова книга на приватний будинок АДРЕСА_1 не збереглася.
Таким чином, вона не може надати нотаріусу документи, які б підтверджували те, що вона постійно проживала разом із своєю матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини після її смерті.
Просить суд встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала разом із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини після її смерті.
Заява надійшла до суду 09.12.2025 та була залишена без руху. Виявлені судом недоліки були усунуті заявником вчасно. Ухвалою головуючого судді від 21.01.2026 заяву ОСОБА_2 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримала заяву в повному обсязі та додатково пояснила, що заявниця має рідного брата по матері ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Представник Носівської міська рада Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В поданій на адресу суду заяві просить здійснювати розгляд справи за відсутності представника, рішення просить ухвалити на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства. 
Приватний нотаріус Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Бублик Володимир Михайлович в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. 
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона є рідною тіткою заявниці. ОСОБА_2 проживала разом із своєю матір`ю до самої смерті матері. ОСОБА_6 проживала по АДРЕСА_1 весь час до своєї смерті в 2010 році разом із цивільним чоловіком, ОСОБА_7 та сином ОСОБА_8 . Після смерті матері ОСОБА_7 вийшла заміж та переїхала. свідок спілкувалася із цією сім`єю.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні вказала, що знайома із заявницею з її дитинства, знає її матір та батька. ОСОБА_10 проживала в м. Носівка разом із матір`ю та батьком, поки вони не померли, потім переїхала. Спочатку в 2010 році померла мати заявниці, потім через 2 роки помер батько. Будинок їхній зараз пустує. Останній раз спілкувалася із ОСОБА_11 рік тому, коли остання приїжджала в м. Носівка. Вона знайома з ОСОБА_3 більше 15 років і скільки знає її, ОСОБА_3 завжди проживала в АДРЕСА_1 . В ОСОБА_3 ще був син, який загинув.
Суд, вислухавши представника заявника, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 ум. Носівка Чернігівської області, її матір`ю значиться ОСОБА_3 (а.с. 9).
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Носівка Чернігівської області (а.с. 10).
Згідно з повідомленням Гловного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 30.04.2025 на ім`я ОСОБА_3 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293817, зареєстрований 03.11.19978 за № 297 по КСП ім. Кірова на території Носівської міської ради Носівського району Чернігівської області, розмір земельної частки (паю) складає 5,62 умовних кадастрових гектари (а.с. 11).
На виконання ухвали суду від 03.03.2026 Носівська міська рада повідомила, що у Реєстрі територіальної громади та в архівних записах адресної картотеки відомості на ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , відсутні, тому міська рада позбавлена можливості надати інформацію щодо місяця реєстрації чи місця фактичного проживання вищевказаної особи. Здійснивши пошук у Реєстрі територіальної громади за пошуковим запитом відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , встановлено, що вказана особа була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 07.05.2010 по 21.11.2023 роки. Знята з реєстрації місця проживання по повідомленню Куликівської територіальної громади. Вибула за адресою: АДРЕСА_2 . А також, згідно Реєстру територіальної громади за адресою: АДРЕСА_1 , значився зареєстрованим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 23.07.2007 року. Помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с. 107).
Відмітка про реєстрацію ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , з 07.05.2010 наявна також у паспорті заявниці (а.с. 78-80).
Відповідно до витягу з Реєстру Куликівської територіальної громади ОСОБА_2 з 21.11.2023 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 82).
За повідомленням приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Бублика В. М. спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась (а. с. 31). 
За даними спадкової справи №73565970, відкритої до майна померлого ОСОБА_4 встановлено, що ОСОБА_4 є сином ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Роботине Пологівського району Запорізької області (а. с. 141-144). 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 145).
Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч.ч. 1, 2 ст.1269 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 29ЦК України місцем проживання особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Відповідно до підпунктів 3.21, 3.22, 4.14, 4.15 пункту 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику усправах про спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24?753/0/4-13 від 16.05.2013, роз`яснено, що у випадку фактичного прийняття спадщини, спадкоємець звертається до суду з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 28.04.2021 у цивільній справі № 204/2707/19, державна реєстрація спадкоємця сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, та відповідно до п. 5 ч. 2 цієї ж статті, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Таким чином, від встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини залежить виникнення та зміна майнових та немайнових прав заявника, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину
Згідно з ч. 1, ч .2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Досліджені в судовому засіданні докази повністю узгоджуються із заявою ОСОБА_2 , поясненнями свідків і є такими, що дозволяють встановити вказаний факт.
Встановлення даного факту необхідно заявниці для оформлення спадкових прав, інакше, як у судовому порядку не може бути встановлено, а отже, вимоги заявниці підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 265, 293, 294, 315, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду складено 08 травня 2026 року.

Суддя Н. Ю. Рубаненко