Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/2679/26
Номер провадження2-а/711/26/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2026 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого – судді Казидуб О.Г.
за участю секретаря судового засідання Шульга А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Ковтун Андрій Володимирович, який діє в інтересах позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся через систему «Електронний суд» з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Позовні вимоги мотивовані ти, що згідно протоколу № F 3625296 від 15.12.2025, який складено оператором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме: "15.12.2025 о 12 год.00 хв., громадянин ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції ІНФОРМАЦІЯ_3 . У ході перевірки облікових даних, було з`ясовано, що громадянин ОСОБА_1 був визнаним обмежено придатним до військової служби до набрання чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист" № 3621-ІХ (до 04.05.2024) та в порушення п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення цього Закону до 5 червня 2025 року не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби". 
Постановою № R254905 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 18.12.2025, начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 визнав винним ОСОБА_1 та наклав штраф у сумі 17051 грн. 00 коп.
Згідно постанови № R254905 від 18.12.2025: " ОСОБА_1 проходив медичний огляд 12.04.2018 р., за результатами якого був визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час до військової служби. Пунктом 2 розділу ІІ. Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист" №3621-ІХ передбачено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України – до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України , військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України – до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду. 
Таким чином в діяннях (у формі бездіяльності) ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП." 
Вказує, що позивач не згідний з обставинами, які зазначені в постанові № R254905 від 1812.2025, так як останні не відповідають документам та Законам України, оскільки ОСОБА_1 4 липня 2018 року встановлена ІІ (друга) група інвалідності, безтерміново, у зв`язку з травмою, яка пов`язана з виконанням службових обов`язків, а 12 липня 2018 року видано посвідчення інваліда війни № НОМЕР_3 . 
Враховуючи наведене вважає, що Закон України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист" не зобов`язує ОСОБА_1 пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби так як його, в установленому Законом порядку, визнано особою з інвалідністю ІІ (друга) групи. 
На думку позивача, за таких обставин в діяннях (у формі бездіяльності) ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
Проте, постанова по справі про адміністративне правопорушення № R254905 від 18.12.2025, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, винесена у його відсутність. 
Відповідач дану постанову безпосередньо позивачу направив поштою 11.03.2026, позивач отримав 16.03.2026. 
Тобто, ОСОБА_1 отримав та ознайомився зі змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення № R254905 від 18.12.2025 лише 16.03.2026. 
Тому скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення подана протягом десяти днів з дня її отримання, а не дня винесення. 
За таких обставин скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення подана протягом десяти днів з дня її отримання. 
Позивач вважає причини пропуск ним десятиденного строку є поважні, а тому такий строк може бути судом поновлено. 
Просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновити такий строк, також скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № R254905 від 18.12.2025, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 17051 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.
20 березня 2026 року ухвалою суду прийнято до розгляду даний адміністративний позов, вирішено розгляд справи проводити у позовному провадженні з особливостями встановленими параграфом 2 глави 11 КАС України, призначено судове засідання.
Адвокат Ковтун Андрій Володимирович, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Також вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.
Представник  ІНФОРМАЦІЯ_1  у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час та місце розгляду справи даної категорії, не перешкоджає розгляду справи у суді першої інстанції.
Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.
У відповідності до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.
При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.
Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.
Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким відповідно до статті 9 КУпАП є протиправна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).
Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Відповідно до матеріалів справи, представник позивача Ковтун Андрій Володимирович, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , в прохальній частині позовної заяви просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновити такий строк, мотивуючи це тим, що постанова по справі про адміністративне правопорушення № R254905 від 18.12.2025, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, винесена у його відсутність. Зазначає, що відповідач дану постанову безпосередньо позивачу направив поштою 11.03.2026, позивач отримав 16.03.2026. Тобто, ОСОБА_1 отримав та ознайомився зі змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення № R254905 від 18.12.2025 лише 16.03.2026. 
А тому, просить поновити пропущений строк на оскарження постанови № R254905 від 18.12.2025 року.
Встановлено, що копія поштового конверта, яким ІНФОРМАЦІЯ_4 направив ОСОБА_1 Постанову № R254905, містить номер поштового відправлення (трекінг-номер), зазначений безпосередньо на самому конверті.
Перевірка зазначеного трекінг-номера через офіційний сервіс відстеження поштових відправлень Укрпошта підтверджує, що вказане поштове відправлення було прийняте до пересилання 11.03.2026 та вручено адресату ОСОБА_1 — 16.03.2026.
В судовому засіданні встановлено, що датою направлення позовної заяви представником позивача Ковтун Андрієм Володимировичем, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 є 18 березня 2026 року. Тобто, позовну заяву подано в межах 10-денного строку, визначеного положеннями ч.2 ст. 286 КАС України.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про поновлення ОСОБА_1 пропущеного строку на оскарження постанови № R254905 від 18.12.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1КУпАП.
Також, в судовому засіданні встановлено, що згідно з даними військово-облікового документа, сформованого 07.01.2026 у застосунку «Резерв+», ОСОБА_1 є військовозобов`язаним і перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 . До завершення мобілізації має відстрочку на підставі пункту 2 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», постановою ВЛК від 12.04.2018 визнаний непридатним в мирний час та обмежено придатним у воєнний час. У військово-обліковому документі також містяться відомості про порушення правил військового обліку та запис про звернення ТЦК та СП до органів Національної поліції 14.12.2025.
Згідно Постанови № R 254905 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП від 18 грудня 2025 рок начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_3 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановив, що «15.12.2025 року о 12 год. 00 хв., в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що громадянин ОСОБА_1 був визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» №3621-IX (до 04.05.2024) та в порушення п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення цього Закону до 5 червня 2025 року не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Дане діяння становить собою склад правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.
Громадянинові (громадянці) ОСОБА_1 роз`яснено зміст статті 63 Конституції України про те, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом, а також права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП (знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову у справі). Зауваження до протоколу не надав, пояснення надав, протокол підписав.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 14 год. 00 хв. 18.12.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 кабінет № 302.Громадянин ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час і дату розгляду справи, у вказаний день не прибув. Клопотань про перенесення розгляду не надходило. В зв`язку з цим було прийнято рішення розглядати справу без його участі.
Дослідивши матеріали справи було встановлено наступне: ОСОБА_1 проходив медичний огляд 12.04.2018 р., за результатами якого був визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час до військової служби.
Пунктом 2 розділу ІІ. Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» №3621-IX передбачено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Таким чином в діяннях (у формі бездіяльності) ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Відповідно до статті 17 Закону України «Про оборону» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.
Згідно вимог статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення під час дії особливого періоду, яке передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.»
Даною постановою накладено на громадянина ОСОБА_1 , штраф в сумі 17051 грн. 00 коп.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже відповідно до Пунктом 2 розділу ІІ. Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» №3621-IX передбачено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Зі змісту вказаних положень вбачається, що вимога щодо проходження до 05 червня 2025 року повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби поширюється на громадян України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю).
Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ № 125369 від 04.07.2018, позивачу 04.07.2018 встановлено ІІ групу інвалідності безтерміново у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків.
Зважаючи на те, що станом на 05 червня 2025 року ОСОБА_1 був особою з інвалідністю ІІ групи, то суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не є особою, на яку поширювалась вимога щодо необхідності проходження повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби відповідно до положень Пункту 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист».
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи відсутність фактичних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210 КУпАП.
А тому, суд приходить до висновку про необхідність скасувати Постанову № R254905 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП від 18.12.2025 року про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , штрафу в сумі 17051 грн. 00 коп. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5,19, 20,73,160,161,п.3ч.ст.286КАС України ч.3ст.210-1 КУпАП , суд, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Скасувати Постанову № R254905 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 18 грудня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , штрафу в сумі 17051 грн. 00 коп.
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.
Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Головуючий:	  	О.  Г.  Казидуб