Справа № 337/1881/26
Провадження № 3/337/451/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Завгородній Є.В., розглянувши справу стосовно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, –
УСТАНОВИВ:
До Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшов адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Стосовно зазначеної особи складений протокол ВАД № 785184 від 17.03.2026 про те, що 11.03.2026, о 12.40 ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання ухилився від передбачених законодавством батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у вищезазначений період часу, перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, б. 27-А, у підземній школі «Логос» наніс один удар кулаком в обличчя малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого завдав фізичного болю та спричинив загрозу здоров`ю дитини. Своїми діями батько порушив вимоги ч. 1, 2 ст. 150 Сімейного кодексу України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечив, зазначив, що він вживає належних заходів щодо виконання батьківських обов`язків. Захисник ОСОБА_1 адвокат Красуля Н.В. в судовому засіданні заявила клопотання про закриття провадження через відсутність складу правопорушення в його діях. Зазначила, що суть адміністративного првопорушення, зазначеного у протоколі, полягає лише в тому, що син ОСОБА_1 . ОСОБА_2 завдав тілесних ушкоджень однокласниці, що нібито свідчить про неналежне виховання дитини в дусі поваги до прав, свобод та гідності інших людей, водночас, сам факт бійки в школі не може автоматично свідчити про те, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Виховання – це складний психолого-педагогічний процес, який не перекреслюється одним емоційним зривом однієї дитини. З матеріалів справи вбачається, що батько забезпечує дитині належний рівень життя, навчання та дозвілля; дитина не перебуває на обліку в органах ювенальної превенції, не має історії систематичних нападів чи агресії. Навпаки, як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_4 , ОСОБА_5 намагався уникнути конфлікту, коли потерпіла ОСОБА_6 почала його провокувати та першою наносити удари. Реакція дитини була актом самозахисту, а не результатом виховання в дусі агресії. Встановлено, що конфлікт стався в закладі освіти, де відповідальність та нагляд за дітьми згідно зі ст. 54 Закону України «Про освіту» несе адміністрація закладу, а не батьки, які в цей час перебувають вдома або на роботі. Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків щодо навчання та виховання неповнолітнього сина, справа підлягаю закриттю.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
В судовому засіданні були досліджені: протокол серії ВАД № 785184 від 17.03.2026, письмові пояснення ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , шкільні характеристики на ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , виписка із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_3 .
З пояснення ОСОБА_3 вбачається, що в той день вони разом з класом знаходилися в аудиторії школи. Вона хотіла сісти разом зі своїм другом, однак до неї підійшов однокласник ОСОБА_2 та почав заважати сісти за парту, після чого вона дала його підзатильника, на що ОСОБА_5 вдарив її в ніс.
З пояснення ОСОБА_4 вбачається, що вона є однокласницею ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Конфлікт між ОСОБА_11 та Мойсеєм стався через те, що їхній однокласник ОСОБА_12 зайняв місце, на якому завжди сидів ОСОБА_5 . ОСОБА_5 почав казати, що він буде сидіти за своєю партою і нікуди не піде. Під час конфлікту підійшла ОСОБА_11 та спитала у всього класу: «А можна я його ударю?», після чого ОСОБА_11 спочатку вдарила ОСОБА_5 по голові (дала підзатильника), а потім вдарила його ногою по сідниці. Мойсей у відповідь завдав ОСОБА_11 удар кулаком в ніс. 
У своєму письмовому поясненні ОСОБА_2 пояснив, що 11.03.2026, коли він зайшов до навчального класу та підійшов до парти, за якою весь час сидів, то побачив, що його місце зайняв його однокласник ОСОБА_13 , який сказав йому, щоб ОСОБА_5 пішов і сів попереду. ОСОБА_5 наполягав на тому, що він буде сидіти за своїм місцем. Очевидцями конфлікту стали інші однокласники, в тому числі ОСОБА_14 , яка підбігла і почала бити ОСОБА_5 , а також кричала: «Можна я його ударю?». Ліза била по ногах, а також дала підзатильник, після чого ОСОБА_5 не витримав і вдарив її в ніс. 
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.
Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Суд критично оцінює докази, що містяться в адміністративному матеріалі, в частині їхньої належності, достовірності та достатності для того, щоб дійти поза розумним сумнівом висновку про винуватість ОСОБА_1 в ухиленні від виконання батьківських обов`язків.
З письмових пояснень безпосередніх очевидців події вбачається, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_15 стався одиночний конфлікт, який переріс в фізичну бійку. Даючи оцінку обставинам, суд не може не звернути увагу на те, що конфлікт дітей відбувся в освітньому закладі, за відсутності батьків. 
Відповідно до положень ч. 2 ст. 54 Закону України «Про освіту» саме на педагогічних працівників покладається обов`язок захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психологічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою; у разі виявлення ознак насильства вжити невідкладних заходів для його припинення. 
На переконання суду, одиночний конфлікт між двома дітьми за зазначених обставин, що призвів до бійки між ними, є наслідком нехтування обов`язком щодо організації безпечного простору в освітньому закладі з боку адміністрації школи, і сам по собі не може свідчити про ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків. Жодних інших допустимих доказів, які б вказували на те, що батько ухиляється від обов`язків з виховання дитини, або які б доводили наявність причинно-наслідкового зв`язку між способом виховання дитини та фактом завдання тілесних ушкоджень, суду надано не було.
За таких обставин, керуючись стандартом доведення «поза розумним сумнівом» суд дійшов висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 1, 7, 9-11, ч. 1 ст. 184, 251, 254, 256, 268, 280, 283, 287 КУпАП, суд, –
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  – закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.
Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя         Євген ЗАВГОРОДНІЙ