Справа № 561/448/26
РІШЕННЯ
Іменем України
20 травня 2026 року        с-ще Зарічне 

Зарічненський районний суд Рівненької області в складі головуючого судді Дідика А. В., розглянувши у в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в с-щі Зарічне цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська Агенція з Повернення Боргів” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:
Підстава позову(позиція позивача).
Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 , на користь ТОВ “Фінансова компанія “ЄАПБ” заборгованість за кредитним договором №8163016 від 21.03.2025 року в сумі 26 600,00 та судовий збір в сумі 2662,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 21.03.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “Мілоан” та ОСОБА_1 (надалі – Відповідач) укладено кредитний договір, відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу грошові кошти у розмірі 10 000 грн., а Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. Згідно п. 7.1 кредитного договору, такий набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.
Згідно п. 2.1 кредитного договору кошти надаються Товариством у безготівковій формі на рахунок з використанням картки № НОМЕР_1 .
Кредитний договір сторони уклали у вигляді електронного документа у відповідності до ст. ст. 11,12 Закону України «Про електронну комерцію» та ст. ст. 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором
24.11.2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №24112025.
Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги, у відповідності до якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги щодо до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за кредитним договором № 8163016 від 21.03.2025 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .
Так як згідно графіку платежів за кредитним договором термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова Компанія «ЄАПБ» звернулось із даним позовом про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів.
Вказує на те, що сума заборгованості відповідача становить 26 600,00 грн., з яких:
- 10 000,00 грн. – сума заборгованості за основним зобов`язанням, 12 600,00 грн. – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, 4 000,00 грн. – сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.
Ухвалою від 01.04.2026 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати її в порядку спрощеного провадження без виклику сторін на 20.05.2026 року. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.
Зазначену ухвалу відповідачу було надіслано за місцем його реєстрації, трекінг Укрпошти № R067155138898, підтверджує особисте отримання відповідачем повідомлення 29.04.2026 року.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин.
Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.
Судом встановлено, що між ТОВ “Мілоан” ОСОБА_1 був укладений Договір про споживчий кредит №8163016 від 21.03.2025 року.
П. 7.1. Кредитного договору визначено, що цей Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Відповідно до п. 1.1. кредитного договору № кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором надати позичальнику грошові кошти у визначеній п.1.2. сумі та у визначений п.1.3. строк. Позичальник в свою чергу зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу.
Відповідно до п.1.2.-1.3. договору сума кредиту складає 10 000,00 грн.; строк кредиту 345 днів з 21.03.2025. 
Згідно з п. 1.5.1. 1.5.2 комісія за надання кредиту 2500,00 грн., яка нараховується за ставкою 25,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту, комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування) нараховується за ставкою 14.00 відсотків від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені Графіком платежів, який є додатком №1 до цього Договору.
Нараховані згідно п.1.5.3 та 1.5.4 Договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування, складатимуть: 0.00 грн.
Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування та сплати комісій та процентів, а також тіла кредиту встановлені п.п.2.2.2, 2.2.3 цього Договору.
Укладаючи вищевказаний Кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 762930.
З огляду на викладене, можна стверджувати, що договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину.
На підтвердження виконання ТОВ Мілоан зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором надано платіжне доручення №150131659 від 21.03.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 отримав кошти в грошовій сумі 10 000,00 грн. на картковий рахунок від ТОВ Мілоан, у призначенні платежу вказано кошти згідно договору №8163016.
24.11.2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №24112025.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №24112025 від 24.11.2025 року право грошової вимоги ТОВ “ФК “ЄАПБ” до відповідача складає 26 600,00 грн., з яких:
- 10 000,00 грн. – сума заборгованості за основним зобов`язанням, 12 600,00 грн. – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, 4 000,00 грн. – сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували розмір заборгованості за основною сумою боргу, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості в цій частині, приймається судом як достовірний.
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку, визначеному цим Договором.
Згідно умов Договору позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов.
Всупереч умовам договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Пунктом 11 ч.1 ст.1 Закону України "Про споживче кредитування" визначено, що споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
В договорі від 21.03.2025 визначено, що метою кредиту є споживчі (особисті) потреби, а отже кредит за ним є споживчим і тому підлягає регулюванню Законом України "Про споживче кредитування".
Згідно п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про споживче кредитування", загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування", до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, в тому числі, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до п.1.5.2 договору від 21.03.2025, комісія за обслуговування кредиту становить 30800,00 грн., що нараховується за ставкою 14% від суми наданого кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період.
При вирішенні спору, суд виходить з того, що позивачем доведено в суді природу комісії за договором, яка визначена як комісія за обслуговування кредиту і її існування передбачено ч.2 ст.8 Закону України "Про споживче кредитування".
Оскільки на даний час комісія, пов`язана з обслуговуванням кредиту в розмірі 12 600,00 грн. ОСОБА_1 не сплачена, то в цій частині позовні вимоги слід задовольнити.
Разом з тим, суд приходить до висновку, що підстави для стягнення відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі 4 000,00 відсутні, з огляду на таке.
Відповідно до п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та на сьогоднішній день в Україні діє воєнний стан, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі 12000,00 відсутні є незаконними та безпідставними, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Розподіл судових витрат.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України при задоволенні позовних вимог з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з наведеним, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за позов майнового характеру, який задоволений на 84,96% (22 600*100/26 600), відповідно з відповідача на користь позивача слід стягнути 2261 грн. 98 коп. судового збору (2662,40 * 84,96 % = 2261,98).
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” суму заборгованості за кредитним договором №8163016 від 21.03.2025 в розмірі 22 600 (двадцять дві тисячі шістсот гривень) 00 коп. та 2261 (дві тисячі двісті шістдесят одну гривню) 98 коп. – судового збору.
В решті позовних вимог відмовити.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів" (місце знаходження 07400, м. Бровари, вул. Лісова,2, ЄДРПОУ 35625014.
Відповідач: ОСОБА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Повний текст рішення суду виготовлено 20 травня 2026 року.

Суддя           А. В. Дідик