ф
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року 
м. Київ

справа №140/10209/24
адміністративне провадження № К/990/25026/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

розглянув як суд касаційної інстанції у попередньому судовому засіданні справу №140/10209/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Веселе-Агро" до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Волинській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.05.2025 (головуючий суддя Сеник Р.П., судді: Курилець А.Р., Онишкевич Т.В.)

УСТАНОВИВ:

Товариствj з обмеженою відповідальністю "Веселе-Агро" звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0086582301 від 16.04.2024.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.05.2025 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 скасовано. Ухвалено нову постанову, якою позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Головне управління ДПС у Волинській області звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 01.07.2025 відкрито касаційне провадження у справі №140/10209/24 за касаційною скаргою податкового органу.

Ухвалою суду від 04.05.2026 суддею-доповідачем касаційний розгляд справи призначено у попередньому судовому засіданні на 05.05.2026.

04.05.2026 від позивача надійшли письмові пояснення на касаційну скаргу.

05.05.2026 податковим органом подано до суду додаткові пояснення у справі. 

Верховний Суд у справі, що розглядається, з`ясував наступне.

Товариствj з обмеженою відповідальністю "Веселе-Агро" звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0086582301 від 16.04.2024 про збільшення товариству суми грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на 17' 212' 605,00грн.

В обгрунтування позову Товариством зазначено, що при виплаті доходів у вигляді процентів за кредитами на користь нерезидента компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED (АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД) позивачем, на виконання вимог податкового законодавства, правомірно утримано податок з такого доходу за ставкою 2% (а не 15%) на підставі Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи. Свої доводи позивач підтверджує свідоцтвами про резидентство зазначеної компанії за 2017-2019 роки, виданими уповноваженими органами Республіки Кіпр, та вказує про недоведеність висновків відповідача щодо відсутності у компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED статусу бенефіціарного власника доходу.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED не є бенефіціарним власником доходу у вигляді сплачених позивачем процентів за кредитними договорами. В даному випадку таким власником виступає компанія NCH New Europe Property Fund LP, якій напряму або опосередковано, шляхом купівлі привілейованих акцій компанії HAUGENS ENTERPRISES LIMITED, яка в подальшому виплачувала процентний дохід компанії NCH New Europe Property Fund LP, за позикою отриманою, ще в 2014 році, надходили кошти у вигляді сплачених українськими підприємствами процентів за користування позикою. Суд першої інстанції вважав доведеним висновок контролюючого органу про безпідставне застосування ТОВ «Веселе-Агро» зменшеної ставки податку при виплаті нерезиденту AGROPROSPERIS 1 LIMITED у 2017-2019 роках процентів за користування кредитом, а тому спірне податкове повідомлення-рішення винесене правомірно.

Апеляційний суд з висновками суду першої інстанції не погодився, судове рішення скасовано та ухвалено нову постанову про задоволення позову. Колегія суддів посилалась на те, що формування висновків про транзитність грошових коштів на рахунках AGROPROSPERIS 1 LIMITED в 2017-2019 роках є безпідставним та таким, що свідчить про формування висновків акту перевірки на відомостях з відкритих баз даних та припущеннях, за відсутності їх документального підтвердження. Судом зауважено, що відповідач не має повноважень для надання оцінки відповідності діяльності компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED законодавству Кіпру, у тому числі у питаннях правомірності та особливостей застосування місцевих режимів оподаткування.

Податковий орган звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Відповідач посилається на неправильне застосування норм матеріального права судом апеляційної інстанції в частині встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, що призвело до передчасного висновку про наявність підстав для задоволення позову та висновку суду про те, що нерезидент - компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED мав статус бенефіціарного власника доходу при виплаті позивачем на його користь процентів за користування кредитними коштами. Водночас, таке застосування норм права судом апеляційної інстанції зроблено без врахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права в частині визначення бенефіціарного статусу власника доходу у подібних правовідносинах, викладених постановах Верховного Суду від 18.03.2025 у справі №500/1744/24, від 02.04.2024 у справі №826/6241/17, від 05.12.2023 у справі №804/3765/16, від 22.04.2021 у справі № 640/8578/19.

Позивач подав письмові пояснення на касаційну скаргу. Посилаючись на правові висновки Верховного Суду, викладені у справах з подібними правовідносинами, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін.

Відповідач у додаткових поясненнях на касаційну скаргу просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.05.2025 та залишити в силі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20.01.2025. Зазначає, що при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, зокрема, покликається на постанови Верховного Суду від 06.01.2026 у справі №120/6780/24, від 21.10.2025 у справі №500/4405/24, від 11.03.2026 по справі № 500/3927/24.

Верховний Суд, переглянувши оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, що ТОВ «Веселе-Агро» зареєстроване як юридична особа 29.03.2007, основним видом діяльності за КВЕД є 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (т.1, а.с.23-28).

ГУ ДПС у Волинській області на підставі наказу від 28.02.2024 №736-п проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Веселе-Агро», за результатами якої складено акт від 15.03.2024 №5745/23/34973979 (т.1, 178-201).

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Веселе-Агро» пункту 103.2 статті 103, підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 ПК України, статті 11 Конвенції, в результаті чого занижено податкове зобов`язання щодо утриманого податку з доходів нерезидента із джерелом походження з України за 2017-2019 роки всього в сумі 13770084,00 грн по операціях з компанією AGROPROSPERIS 1 LIMITED (Рреспубліка Кіпр), а саме: за 2017 рік - 9290692,00 грн, за 2018 рік - 1996116,00 грн, за 2019 рік - 248 276,00 грн.

ГУ ДПС у Волинській області 16.04.2024 винесено податкове повідомлення-рішення №0086582301 (т.1, а.с.202-203) про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на 17212605,00 грн (податкове зобов`язання у розмірі 13770084,00 грн та штрафні санкції у розмірі 344 521 грн).

За результатами адміністративного оскарження позивачем податкового повідомлення-рішення ДПС України рішенням від 23.07.2024 №22380/6/99-00-06-01-02-06 залишила його без змін, а скаргу Товариства без задоволення (т.1, а.с.204-209).

У ході перевірки контролюючий орган встановив, що у компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED відсутній статус бенефіціарного власника доходу, що в свою чергу не дає право позивачу на використання зменшеної ставки податку, передбаченої Конвенцією.

У справі, що розглядається встановлено, 19.02.2007 товариство з обмеженою відповідальністю «БІЛЯУС АГРО» як позичальник (далі - ТОВ «БІЛЯУС АГРО») та компанія TRITTICO HOLDINGS LIMITED, Республіка Кіпр, як кредитор уклали кредитний договір №5/07-КР (далі кредитний договір №5/07-КР), згідно з пп.1.1-1.3 якого компанія TRITTICO HOLDINGS LIMITED передає ТОВ «БІЛЯУС АГРО» в тимчасове користування грошові кошти, які далі іменуються «кредит», для поповнення обігових коштів позичальника, а позичальник зобов`язується використати кредит для поповнення обігових коштів позичальника, повернути кредитору на умовах цього договору таку ж суму кредиту та сплачувати кредитору проценти за користування кредитом. Загальна сума кредиту складає 10000000,00 (десять мільйонів) доларів США. Розмір ставки процентів за користування кредитом складає 11% річних, виходячи з 365 календарних днів у році (т.1, а.с.45-51).

Додатковою угодою №6 до даного договору від 01.06.2014 (т.1, а.с.52) замінено первинного позичальника ТОВ «БІЛЯУС АГРО» на товариство з обмеженою відповідальністю «КРАЄВИД АГРО» (далі ТОВ «КРАЄВИД АГРО»).

01.07.2009 позивач (позичальник) та компанія TRITTICO HOLDINGS LIMITED, Республіка Кіпр, (позикодавець) уклали договір позики №7/TB (далі кредитний договір №7/TB), згідно з пп.1.1-1.3 якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти, що надалі іменуються позика, а позичальник зобов`язується використовувати позику для поповнення своїх обігових коштів у зв`язку зі здійсненням своєї профільної діяльності у сфері сільського господарства, а також повернути позикодавцю суму позики, що надається позичальнику за цим договором, і сплачувати позикодавцю відсотки за користування позикою. Загальна сума позики, що надається позикодавцем позичальнику, становить 8000000,00 (вісім мільйонів) доларів США. Розмір ставки відсотків за користування позикою становить 15% (п`ятнадцять відсотків) річних, виходячи з 365 календарних днів у році (т.1, а.с.103-113).

Додатковою угодою №2 до даного договору від 16.12.2015 (т.1, а.с.114) змінено розмір ставки відсотків за користування позикою до 8% річних.

05.03.2012 позивач (позичальник) та компанія TRITTICO HOLDINGS LIMITED, Республіка Кіпр, (позикодавець) уклали договір позики №ВА-07-12 (далі кредитний договір №ВА-07-12), згідно з пп.1.1-1.3 якого позикодавець передає позичальнику [грошові кошти, що надалі іменуються позика, а позичальник зобов`язується використовувати позику для поповнення обігових коштів і налагодження фінансово-господарської діяльності, а також повернути позикодавцю суму позики, що надається позичальнику за цим договором, і сплачувати позикодавцю відсотки за користування позикою. Загальна сума позики, що надається позикодавцем позичальнику, становить 7000000,00 (сім мільйонів) доларів США. Розмір ставки відсотків за користування позикою становить 11,0% річних, виходячи з 365 календарних днів у році (т.1, а.с.128-136).

Додатковою угодою №2 до даного договору від 31.03.2014 (т.1, а.с.139) змінено розмір ставки відсотків за користування позикою до 3% річних.

01.12.2016 між компаніями, які зареєстровані у Республіці Кіпр, а саме: TRITTICO HOLDINGS LIMITED, HAUGENS ENTERPRISES LIMITED та AGROPROSPERIS 1 LIMITED» (по тексту договору компанія NewCo) укладено договір про реструктуризацію (т.1, а.с.31-44), відповідно до якого:

компанія HAUGENS ENTERPRISES LIMITED є єдиним акціонером TRITTICO HOLDINGS LIMITED і володіє 1000 звичайних акцій TRITTICO HOLDINGS LIMITED номінальною вартістю 1,00 євро кожна; та 10000 привілейованих акцій, що підлягають погашенню, номінальною вартістю 1,00 євро кожна;

HAUGENS ENTERPRISES LIMITED є єдиним акціонером NewCo і володіє 1000 звичайними акціями NewCo номінальною вартістю 1,00 євро кожна;

TRITTICO HOLDINGS LIMITED володіє портфелем дебіторської заборгованості різних українських юридичних осіб за договорами позики, укладеними з останніми, більш детально визначеними в додатку А до цієї угоди (такі позики, включаючи основну суму та нараховані відсотки за нею, називаються «кредитний портфель»);

усі договори позик, що стосуються кредитного портфеля були належним чином зареєстровані Національним банком України відповідно до вимог чинного законодавства України;

сторони угоди домовилися про передачу кредитного портфеля позик від TRITTICO HOLDINGS LIMITED до NewCo через HAUGENS ENTERPRISES LIMITED відповідно до умов договору.

Згідно з положеннями та умовами договору кредитний портфель буде передано від TRITTICO HOLDINGS LIMITED до NewCo через HAUGENS ENTERPRISES LIMITED відповідно до наведеної нижче процедури:

A)На першому етапі угоди TRITTICO HOLDINGS LIMITED зменшує свій акціонерний капітал шляхом викупу своїх привілейованих акцій, які підлягають викупу, та належать HAUGENS ENTERPRISES LIMITED, в обмін на всі права TRITTICO HOLDINGS LIMITED на «кредитний портфель», який повинен бути переданий HAUGENS ENTERPRISES LIMITED в якості компенсації за викуплені акції;

B)На другому етапі угоди AGROPROSPERIS 1 LIMITED збільшує свій акціонерний капітал шляхом випуску привілейованих акцій, які підлягають викупу на користь HAUGENS ENTERPRISES LIMITED в обмін на всі права відносно «кредитного портфелю».

З огляду на укладення зазначеного договору реструктуризації 01.12.2016 відповідно до додаткових угод до кредитних договорів №5/07-КР, №7/TB, №ВА-07-12 замінено кредитора з TRITTICO HOLDINGS LIMITED на AGROPROSPERIS 1 LIMITED (т.1, а.с.55, 115-116, 142-143).

Додатковими угодами №10 від 22.12.2016, №13 від 12.12.2018 до кредитного договору №5/07-КР суму позики було змінено на 6948299,39 доларів США та замінено первинного позичальника з ТОВ «КРАЄВИД АГРО» та ТОВ «Веселе-Агро» (т.1, а.с.56-57, 60-62).

Додатковою угодою №5 від 22.12.2016 до кредитного договору №7/ТВ суму позики було змінено на 6504708,77 доларів США (т.1, а.с.117), а додатковою угодою №7 від 24.10.2017 до кредитного договору №ВА-07-12 змінено суму позики до 12000000,00 доларів США (т.1, а.с.145).

Протягом 2017-2019 років позивач здійснював виплату доходу на користь нерезидента компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED у вигляді процентів за кредитними договорами: за 2017 рік 71466862 грн; за 2018 рік 15354739 грн; за 2019 рік 19102119 грн.

При виплаті такого доходу товариство застосовувало зменшену ставку оподаткування податком з доходів нерезидента із джерелом їх походження з України у розмірі 2% на підставі Конвенції, про що свідчать податкові декларації з податку на прибуток підприємства за 2017-2019 роки (т.1, а.с.153-167).

Так, свідоцтвами, виданими уповноваженим органом Республіки Кіпр у 2017-2019 роках, засвідчено, що компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED є резидентом Республіки Кіпр (т.1, а.с.168-176). Дана обставина не є спірною, оскільки не заперечуються сторонами.

Пунктом 14.1.54 ст. 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Згідно з пп.141.4.1 ст. 141 ПК України доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту такими доходами є: а) проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов`язаннями, випущеними (виданими) резидентом.

Відповідно до п.141.4.2 ст. 141 ПК України резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3 - 141.4.6 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Таким чином, законодавством України передбачено, що оподаткуванню податком на прибуток за ставкою 15 % підлягають виплачені резидентом на користь нерезидента проценти як плата за використання коштів або товарів (робіт, послуг), отриманих у кредит.

Поряд із цим, як слідує з пункту 3.2 статті 3 ПК України якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

Порядок застосування міжнародного договору України про уникнення подвійного оподаткування стосовно повного або часткового звільнення від оподаткування доходів нерезидентів із джерелом їх походження з України визначено ст. 103 ПК України.

Згідно з п. 103.2 ст. 103 ПК України особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Положеннями п. 103.4 ст. 103 ПК України визначено, що підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до п. 103.5 ст. 103 ПК України довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Отже, у момент виплати доходу достатньою підставою для застосування зниженої ставки податку є наявність довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України і така довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр підписано Конвенцію про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи від 08.11.2012, яку ратифіковано 04.07.2013. Набрала чинності для України 07.08.2013.

За змістом положень зазначеної Конвенції, проценти, що виникають в одній Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави, будуть оподатковуватись тільки в цій другій Державі, якщо такий резидент має фактичне право на ці проценти і підлягає оподаткуванню в цій другій Договірній Державі у відношенні цих процентів.

Термін "проценти" при використанні в цій статті означає доход від боргових вимог будь-якого виду, незалежно від іпотечного забезпечення і незалежно від володіння правом на участь у прибутках боржника, і зокрема, доход від урядових цінних паперів і доход від облігацій і боргових зобов`язань.

Термін "проценти" не буде включати ніякі доходи, які можуть розглядатись як розподіл згідно з положеннями статті 10 цієї Конвенції.

Положення пункту 1 цієї статті не застосовуються, якщо особа, що фактично має право на проценти, яка є резидентом однієї Договірної Держави, здійснює комерційну діяльність у другій Договірній Державі, в якій виникають проценти, через розташоване там постійне представництво, або здійснює в цій другій Державі незалежні особисті послуги з розташованої там постійної бази, і боргове зобов`язання, на підставі якого сплачуються проценти, дійсно відноситься до такого постійного представництва або постійної бази.

При цьому, право на застосування зменшеної ставки податку, передбачену відповідним міжнародним договором України, виникає, за умови одночасного виконання таких вимог: нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України; нерезидентом надано довідку (або її нотаріально засвідчену копію), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України; нерезидент є бенефіціарним власником доходу. 

За правилами п. 103.3 ст. 103 ПК України бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів.

При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу.

Для визначення особи як фактичного отримувача доходу, така особа повинна володіти не тільки правом на отримання доходу, але повинна бути і особою, яка визначає подальшу економічну долю доходу. Тобто, коли отримувач процентів має право отримувати вигоду та визначати подальшу економічну долю доходу і не пов`язаний договірними або юридичними зобов`язаннями щодо перерахування такого доходу іншій особі, отримувач є бенефіціарним власником.

Разом з тим, чинним законодавством не встановлено форми документу, що підтверджує статус контрагента як бенефіціарного власника доходу, та який повинна мати особа на момент проведення виплати. Однак, у разі заперечення обставин щодо бенефіціарного статусу нерезидента-отримувача доходу, обов`язок доказування зворотного в силу положень Кодексу адміністративного судочинства України покладається на контролюючий орган як на суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах №817/1045/17 та №803/1005/17, №560/8133/24.

Згідно з долученими до матеріалів справи свідоцтвами від 20.02.2017, від 19.04.2018, 27.02.2019, виданими Міністерства фінансів Республіки Кіпр, компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED є резидентом Республіки Кіпр відповідно до Конвенції про уникнення подвійного оподаткування. Прибутки одержані вищезазначеним резидентом з будь-яких джерел у 2017 році підлягають оподаткуванню у Республіці Кіпр з 27.10.2016 дати її реєстрації реєстратором підприємств та офіційним одержувачем.

Копії вказаних свідоцтв з перекладом на українську мову (справжність підпису перекладача засвідчена нотаріально) додано до матеріалів справи.

Вказані обставини сторонами визнаються.

Таким чином, під час виплати доходу у 2017-2019 роках у позивача були сертифікати резидентності, які підтверджували, що компанія «АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД» була резидентом Республіки Кіпр і відповідач це не спростовує, а відтак апелянт у будь-якому випадку мав правові підстави для застосування зниженої ставки податку у відповідний період.

Своєю чергою, спір між сторонами виник у зв`язку з невизнанням контролюючим органом права позивача на застосування зменшеної ставки оподаткування податком з доходів нерезидента із джерелом їх походження з України у розмірі 2% у 2017-2019 роках на підставі Конвенції, оскільки, з позиції відповідача, компанія «АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД» не була бенефіціарним власником процентного доходу, отриманого від апелянта, оскільки, на думку відповідача, здійснювала подальше перерахування процентів на користь компанії NAP (Кайманові Острови).

Письмовими доказами, долученими до матеріалів справи підтверджується, що 01.12.2016 укладено Договір реструктуризації, відповідно до якого: компанія TRITTICO HOLDINGS LIMITED зменшує свій акціонерний капітал шляхом викупу своїх акцій привілейованих акцій, що підлягають викупу у свого акціонера компанії HAUGENS ENTERPRISES LIMITED, а взамін передає цій компанії кредитний портфель, який включає кредитні договори та договори позики з окремими українськими аграрними підприємствами групи NCH, зокрема, кредитні договори та договори позики, як компенсацію за свої викуплені акції.

У подальшому компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED збільшує свій акціонерний капітал шляхом випуску привілейованих акцій, що підлягають викупу, та їх передачі своєму акціонеру компанії HAUGENS ENTERPRISES LIMITED в обмін на всі пов`язані з кредитним портфелем права, титули та відсотки, що належать компанії HAUGENS ENTERPRISES LIMITED. При цьому такий кредитний портфель передається компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED як внесок в її акціонерний капітал.

У зв`язку з укладенням 01.12.2016 договору реструктуризації між компанією TRITTICO HOLDINGS LIMITED, компанією HAUGENS ENTERPRISES LIMITED, компанією AGROPROSPERIS 1 LIMITED, компанія TRITTICO HOLDINGS LIMITED у грудні 2016 року була замінена на нового кредитора у вищеописаних кредитних договорах та договорах позики компанію AGROPROSPERIS 1 LIMITED.

За доводами відповідача AGROPROSPERIS 1 LIMITED не є кінцевим отримувачем грошових коштів, а здійснює лише транзит коштів, оскільки у 2017-2019 роках усі нараховані та отримані проценти від українських підприємств AGROPROSPERIS 1 LIMITED перераховує безпосередньо або через акціонера HAUGENS ENTERPRISES LIMITED Компанії NCH New Europe Property Fund LP.

З позиції контролюючого органу, дата реєстрації AGROPROSPERIS 1 LIMITED 27.10.2016 та дата передачі кредитного портфелю 01.12.2016 свідчать про те, що AGROPROSPERIS 1 LIMITED була створена саме з метою переведення кредитного портфелю. Компанія не використовувала власні кошти для фінансування українських підприємств. Метою випуску привілейованих акцій була передача кредитного портфелю українських підприємств від первинного кредитора TRITTICO HOLDINGSLIMITED до нового кредитора AGROPROSPERIS 1 LIMITED через спільного акціонера HAUGENS ENTERPRISES LIMITED та подальше процентного доходу на компанію NCH New Europe Property Fund LP (Кайманові Острови).

Позивач доводить, що договір про реструктуризацію від 01.12.2016 укладено з метою передачі функцій фінансування в межах групи компаній AGROPROSPERIS 1 LIMITED. Тобто за наслідками укладення такого договору компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED набула права вимоги до українських компаній групи за кредитними договорами, стороною яких вона стала, а не набула статусу агента, номінального утримувача (номінальним власником) чи посередника щодо доходу, отримуваного за такими кредитними договорами. Зміст договорів та додаткових угод компаній AGROPROSPERIS 1 LIMITED не містить зобов`язань з передання отриманих за кредитними договорами процентів третім особам.

До матеріалів цієї справи долучено копію листа Головного офісу відділу міжнародних податкових справ (1471 Нікосія) від 18.01.2021 щодо компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED, у пункту 32 якого вказано, що отримані проценти не були передані далі, оскільки відсутні договірні або законні зобов`язання передавати отримані проценти іншій стороні. Компанія має повне право використовувати та користуватися отриманими процентами. Директори Компанії уповноважені здійснювати операції по рахунку, з контролем функції в офісі у Нью- Йорку.

З огляду на наведене, факт зміни структури внутрішньогрупового фінансування у 2016 році не може доводити відсутність у AGROPROSPERIS 1 LIMITED статусу бенефіціарного власника процентного доходу, отриманого від позивача у ході своєї діяльності.

Відповідно до долучених управлінських звітів компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED основними видами діяльності компанії є здійснення капіталовкладень та фінансування пов`язаних компаній.

Аналіз Статуту компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED та фінансова звітність компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED за 2017-2019 роки свідчить про те, що управління діяльністю компанії здійснюється Радою Директорів компанії, яка повноважна на укладення договорів (п. 4 Статуту); на викуп, випуск привілейованих акцій, що підлягають викупу, розпорядження акціями (пп. 5.4, 5.6 Статуту); на пред`явлення вимог до учасників стосовно сплати грошей, несплачених за їх акції (п. 20 Статуту); на конфіскацію акцій учасників у разі несплати ними заборгованості відповідно до вимоги про сплати (п. 43-45 Статуту).

Здійснення відповідних повноважень директорами підтверджується наявними у справі кредитними договорами, договорами позиками, додатковими угодами до цих договорів та рішеннями компанії про зворотній викуп привілейованих акцій.

Як встановлено судами та не заперечується сторонами, директори здійснювали управління компанією AGROPROSPERIS 1 LIMITED на підставі Генерального договору про надання послуг від 02.01.2020, укладеного між компанією AGROPROSPERIS 1 LIMITED, а також підтверджується, що вони виконували функції директорів в інших компаніях.

Водночас, такі функції вони виконували лише в межах компанії груп на підставі відповідних договорів.

Відповідно до п. 6 Генерального договору про надання послуг від 02.01.2020 AGROPROSPERIS 1 LIMITED здійснює оплату саме за послуги ATS Agribusiness Investments Limited, у які входить і відшкодування витрат ATS Agribusiness Investments Limited на виплату заробітної плати залученим працівникам.

Поряд з цим, відсутність працівників у штаті підприємства не є підставою стверджувати про не здійснення таким підприємством господарської діяльності, з огляду на наявність послуг аутсорсингу та аутстафінгу, які фактично є передачею підприємством на підставі договору певних функцій підприємницької діяльності іншій профільній компанії, яка діє в необхідній галузі.

Відповідно до листа компанії ATS Agribusiness Investments Limited від 26.03.2024 компанія ATS Agribusiness Investments Limited виплатила 374298 євро в якості винагороди директорів пов`язаних компаній-учасників групи (Т.2, а.с.66).

Своєю чергою, відповідачем не аргументовано як відповідні обставини свідчать про фінансування компанії іншою компанією групи, оскільки за своїм змістом викладене є виконанням умов генерального договору щодо відшкодування витрат на заробітну плату.

За таких обставин, виконання директорами функцій у групі компанії на підставі таких договорів жодним чином не може підтверджувати або спростовувати статус компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED як бенефіціарного власника процентного доходу, отриманого від позивача.

Щодо доводів відповідача про те, що функції директорів компаній AGROPROSPERIS 1 LIMITED повністю контролюються офісом в Нью Йорку, компанією NCH, яка є материнською компанією NCH New EuropeProperty Fund LP (Кайманові Острови) слід зазначити, що у листі уповноваженого органу Республіки Кіпр від 18.01.2021 зазначено, що звичайні бухгалтерські функції компанії виконуються на Кіпрі, водночас операційні рішення, пов`язані з такими інвестиціями, приймаються директорами компанії в рамках повсякденного ведення бізнесу, а не під час офіційних нарад директорів з консультаціями та під професійним керівництвом Джорджа Рора, Моріса Табачініча і співробітників офісу у Нью-Йорку.

У пункті 19 листа від 18.01.2021 також зазначено, що компанія надає кредити пов`язаним компаніям, таким чином компанія виконує функції, пов`язані з такою діяльністю (зокрема, фінансування, нагляд та бухгалтерський облік). Вказані обов`язки виконують директори компанії.

Дослідивши акт документальної позапланової перевірки від 15.03.2024 за №5745/23/34973979, апеляційний суд зауважує, що він не містить аналізу фінансової звітності TRITTICO HOLDINGS LIMITED, як особи саме від якої надійшов відповідний кредитний портфель.

Відповідачем не враховано, що компанія використовувала отримані від українських дочірніх компаній процентні доходи для надання нових позик. Відповідні доходи використовувалися і для здійснення інвестицій в акції дочірніх компаній. Вказане відображено у фінансовій звітності підприємства за 2019 рік.

Як слідує зі звітів про рух грошових коштів компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED за 2017-2019 роки та листа AGROPROSPERIS 1 LIMITED від 26.03.2024:

за 2017 рік: позики, видані компанією AGROPROSPERIS 1 LIMITED пов`язаним особам на території України, складали 6664000 дол. США ; суми позик, повернутих пов`язаними особами на території України компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED, складали 15374497 дол. США; cуми процентів за наданими позиками, виплачених пов`язаними особами компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED, становили 54220874 дол. США;

за 2018 рік: позики, видані компанією AGROPROSPERIS 1 LIMITED пов`язаним особам на території України, складали 98460928 дол. США; позики, повернутих пов`язаними особами на території України компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED, складали 96331875 дол. США; cуми процентів за наданими позиками, виплачених пов`язаними особами компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED, становили 24021632 дол. США;

за 2019 рік: позики, видані компанією AGROPROSPERIS 1 LIMITED пов`язаним особам на території України, складали 25113000 дол. США; суми позик, повернутих пов`язаними особами на території України компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED, складали 40814364 дол. США; cуми процентів за наданими позиками, виплачених пов`язаними особами компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED становили 22119674 дол. США.

Аналіз сум звітності товариства спростовує доводи відповідача про відсутність у компанії активів для надання кредитів пов`язаним особам на території України, зокрема й за рахунок повернутих позик.

Посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену справі №160/1062/19 та у справі №560/8133/24, апеляційний суд зауважив, що чинне законодавство не встановлює вимоги щодо джерела походження коштів, за рахунок яких нерезидент надає позику платнику податків, як щодо умови, яка визначає беніфіціарного власника процентів, виплачених за позикою.

Крім того, з фінансової звітності компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED за 2017-2019 роки вбачається, що в результаті використання своїх фінансових інструментів (включаючи надання кредитів позивачу) остання самостійно несе такі ризики: ризик зміни відсоткової ставки, кредитний ризик, ризик втрати ліквідності, ризик зміни цін на ринку, операційний ризик, ризик нормативно-правової невідповідності, судовий ризик, репутаційний ризик.

Як слідує, в основу доводів відповідача щодо того, що AGROPROSPERIS 1 LIMITED є кондуїтної компанією покладено те, що вибудована корпоративна структура із ланцюга міжнародних компаній HAUGENS ENTERPRISES LIMITED, NCH New Europe Property Fund LP (Кайманові Острови) спрямована лише на виведення виплачуваного нерезиденту процентного доходу з-під оподаткування, шляхом випуску та викупу привілейованих акцій.

Водночас, аналіз норм законодавства та матеріалів справи свідчить про те, що такі операції не є дзеркальними у контексті встановлення транзиту коштів.

Позивач пояснює, що кредитні договори, на підставі яких компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED отримувала дохід у вигляді процентів є фінансовим інструментом, спрямованим виключно на поповнення обігових коштів та налагодження фінансово-господарської діяльності, оскільки надання фінансування є єдиною діяльністю компанії. Нараховані компанією AGROPROSPERIS 1 LIMITED проценти за такими кредитними договорами відображаються у складі її активів.

Вказане відповідачем не спростовано.

Також, відповідно до висновків Головного управління ДПС у Волинській області за 2017-2019 роки українські підприємства виплатили на користь AGROPROSPERIS 1 LIMITED процентні доходи у розмірі 102427 доларів США, в свою чергу AGROPROSPERIS 1 LIMITED здійснила викуп привілейованих акцій у HAUGENS ENTERPRISES LIMITED у розмірі 121939 доларів США, а HAUGENS ENTERPRISES LIMITED виплатила/погасила проценти за позикою компанії NCH New Europe Property Fund LP (Кайманові Острови) у розмірі 154472 доларів США.

Поряд з цим, аналіз банківських виписок компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED не підтверджує здійснення послідовних операцій з подальшого переказу отриманого від українських компаній процентного доходу в жодному місяці за 2017-2019 роки, що вказує на транзит таких коштів. Відповідні суми, які надійшли на рахунок AGROPROSPERIS 1 LIMITED у якості процентних доходів та суми за рахунок яких були викуплені привілейовані акції, не є арифметично рівнозначними.

Своєю чергою, відповідач не довів послідовного взаємозв`язку між виплатою процентного доходу, викупом привілейованих акцій, що б свідчило про фактичну відсутність права розпорядження прибутком.

Відповідач в Акті перевірки також зазначив, що компанія «AGROPROSPERIS 1 LIMITED не була бенефіціарним власником процентного доходу, отриманого від позивача, оскільки в результаті застосування режиму NID компанією AGROPROSPERIS 1 LIMITED, нараховані процентні доходи звільнені від оподаткування корпоративним податком на Кіпрі.

Проте, NID є спеціальним податковим режимом, який надається законодавством Кіпру, юридичним особам-резидентам Кіпру. Компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED зареєстрована за законодавством Кіпру та є податковим резидентом у цій державі.

Однак, відповідач не має повноважень для надання оцінки відповідності діяльності компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED законодавству Кіпру, у тому числі у питаннях правомірності та особливостей застосування місцевих режимів оподаткування.

Таким чином, формування висновків про транзитність грошових коштів на рахунках AGROPROSPERIS 1 LIMITED в 2017-2019 роках є безпідставним та таким, що свідчить про формування висновків акту перевірки на відомостях з відкритих баз даних та припущеннях, за відсутності їх документального підтвердження.

Апеляційний суд урахував позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 19.03.2025 у справі № 560/8133/24, яка сформована за аналогічних правовідносин (обставин).

Колегія суддів касаційного суду звертає увагу, що чинним законодавством не передбачено ні уповноваженого органу, ні форми звітності, на підставі яких резидент міг би документально підтвердити фактичне право на одержання доходу (статус бенефіціарного власника). Водночас у разі заперечення обставин щодо бенефіціарного власника, обов`язок доказування зворотного в силу положень Кодексу адміністративного судочинства України покладається на контролюючий орган як на суб`єкта владних повноважень.

У постанові від 24.06.2025 у справі №120/10439/24 Верховний Суд аналізуючи подібні правовідносини, зазначив, що що відповідач неодноразово вказує на пов`язаність осіб, як аргумент відсутності в AGROPROSPERIS 1 LIMITED (на яку здійснювало виплату позивач) статусу бенефіціарного власника доходу. Така аргументація контролюючого органу є помилковою і суди першої та апеляційної інстанції слушно вказують на те, що наявність вітки корпоративної мережі жодним чином не свідчить про те, що створені компанії, зокрема й AGROPROSPERIS 1 LIMITED, - не є самостійними учасниками відповідного ринку послуг. Структурування бізнес моделі груп компаній є виключною компетенцією акціонерів (бенефіціарів) такої групи.

Податковий кодекс України не містить такої підстави для спростування статусу бенефіціарного власника доходу як наявність зв`язку між компаніями, наявність спільних бенефіціарів, пов`язаності компаній, структурування активів між компаніями тощо. Для встановлення наявності чи відсутності статусу бенефіціарного (фактичного) отримувача (власника) доходу пов`язаність осіб та корпоративна структура правового значення не має. 

У межах цієї справи всі доводи податкового органу побудовані на розгляді та аналізі корпоративної структури AGROPROSPERIS 1 LIMITED, яка повністю належить через ланцюг володіння NCH New Europe Property Fund LP. 

При цьому, колегія суддів вкотре наголошує, що доктрина бенефіціарного (фактичного) отримувача (власника) доходу не має ніякого зв`язку з визначенням кінцевого бенефіціарного власника і є змістовно іншою правовою категорією. Доктрина бенефіціарного (фактичного) отримувача (власника) доходу пов`язана з правом розпорядження доходом, отриманим податковим нерезидентом від податкового резидента, в той час, як пов`язаність осіб та наявність бенефіціарного власника вказує на можливість контролю за прийняттям управлінських рішень.

Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що суд апеляційної інстанції не встановив будь-які факти, що свідчать про посередницьку функцію AGROPROSPERIS 1 LIMITED. Зокрема, які вказують, що AGROPROSPERIS 1 LIMITED є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) щодо доходу отриманого від позивача.

У постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №804/4659/15 зазначається наступне: «При цьому «фактичний отримувач доходу» не має тлумачитися в вузькому, технічному сенсі. Його значення слід визначати виходячи з мети, завдань міжнародних договорів про уникнення подвійного оподаткування.

Для визнання особи фактичним отримувачем доходу така особа повинна володіти не тільки правом на отримання доходу, але і, як вбачається з міжнародної практики застосування угод про уникнення подвійного оподаткування, повинна визначати його подальшу економічну долю.

Тобто, коли отримувач процентів має право отримувати вигоду та визначати подальшу економічну долю доходу і не пов`язаний договірними або юридичними зобов`язаннями щодо перерахування такого доходу іншій особі, отримувач є бенефіціарним власником доходу».

Також у постанові Верховного Суду від 02.04.2024 у справі №826/6241/17 зазначається наступне: «Для визнання особи як фактичного отримувача доходу (бенефіціарного власника) необхідним є не тільки наявність правових підстав для безпосереднього отримання доходу, але і того, що така особа повинна бути безпосереднім вигодоотримувачем, тобто особою, яка отримує вигоду від доходу та визначає його подальшу економічну долю.

Звільнення від оподаткування або пільгові ставки податку не можна застосувати в разі, коли дохід у межах угоди (серії угод) із джерелом його походження з України виплачують таким чином, що нерезидент, який претендує на отримання пільгової ставки податку з доходів у вигляді процентів, виплачує весь дохід або більшу його частину іншому нерезиденту, який не міг би застосовувати пільгову ставку, коли такий дохід виплачується останньому».

Положеннями частин першої, другої статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів також зауважує, що повноваження щодо витребування, дослідження й аналізу первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, обов`язкових платежів, порушення інших вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, з метою визначення сум грошових зобов`язань та штрафних санкцій, є дискреційними повноваженнями і виключною компетенцією останніх. Своєю чергою, завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в справедливому, неупередженому та своєчасному вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, інакше було б порушено принцип поділу влади.

Отже, саме відповідач в межах реалізації покладених на нього функцій (ст.ст. 19-1, 75, 85 ПК України) уповноважений отримувати від платників податків у порядку, визначеному законодавством, документи про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, за результатами аналізу яких реалізує компетенцію в частині визначення сум грошових зобов`язань у порядку, визначеному пунктом 54.3 статті 54 ПК України.

Натомість, адміністративний суд аналізує рішення контролюючого органу, ухвалене за результатами означених заходів на предмет його відповідності критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

За таких обставин, вважає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень під час розгляду цієї справи не довів, що AGROPROSPERIS 1 LIMITED не має повноважень визначати подальшу економічну долю такого доходу у вигляді відсотків, тобто не є бенефіціарним (фактичним) отримувачем доходу, а з наданих позивачем доказів, що наявні в матеріалах справи, не вбачається, що вказана компанія має будь-які зобов`язання щодо подальшого перерахування отриманого доходу (його більшої частини) іншому нерезиденту, як відсутні і будь-які обмеження щодо самостійного визначення подальшої економічної долі вказаного доходу.

У касаційній скарзі відповідач з посиланням на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України вказує на те, що судом апеляційної інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права та недотриманням норм процесуального права, із вказівкою про незастосування висновків, викладених у постановах Верховного Суду.

Судом з`ясовано, що у справі №826/6241/17 Верховний Суд постановою від 02.04.2024 направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 

Справу №640/8578/19 постановою Верховного Суду від 22.04.2021 також передано на новий судовий розгляд. 

У додаткових поясненнях відповідач посилається на постанови Верховного Суду від 06.01.2026 у справі №120/6780/24, від 11.03.2026 по справі № 500/3927/24, від 21.10.2025 у справі №500/4405/24, де Суд направив справу на новий розгляд.

З указаного слідує, що такі покликання відповідача на неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду є безпідставними, та зазначає, що у касаційній скарзі повинні бути зазначені правові висновки Верховного Суду щодо конкретних норм права, які за наявність подібних правовідносин, не враховані судом апеляційної інстанції. Натомість, постановами, на які посилається відповідач, Верховний Суд передав справи на новий судовий розгляд.

Затим, у справі №804/3765/16 Верховний Суд у постанові від 05.12.2023 вказав, що як вбачається зі змісту пункту 160.7 статті 160 ПК України, сплата податку у розмірі 20 % від суми плати за послуги здійснюється у разі оплати послуг за виробництво та/або розповсюдження реклами. При цьому ключовою умовою є не місце надання таких послуг, а оплата послуг резидентом на користь такого нерезидента. Суди дійшли висновку, що публікація статті у закордонному періодичному виданні «The Banker» відповідає визначенню реклами, наведеному у статті 1 Закону України «Про рекламу». Судами визнано обставини порушення позивачем приписів підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пункту 160.7 статті 160 ПК України при здійсненні виплати нерезиденту (видавництву «THE FINANCIAL TIMES LTD») плати за виробництво та розповсюдження реклами без нарахуванням та сплати при цьому до бюджету при здійсненні такої виплати податку з доходів нерезидента за ставкою 20%.

У постанові від 18.03.2025 у справі №500/1744/24 колегія суддів Верховного Суду визнала безпідставним висновок суду апеляційної інстанції стосовно того, що відповідач не довів, що компанія Oceanwind Holdings Limited (Британські Віргінські Острови) є фактичним власником усього без винятку нарахованого та частково виплаченого позивачем доходу у вигляді процентів за користування позикою, яка могла бути отримана позивачем від вказаної компанії на умовах здійснення посередницької діяльності компанії LUNULIN HOLDINGS LIMITED (Кіпр). Адже, суд першої інстанції перевірив висновки податкового органу, які грунтуються на отриманих матеріалів від іноземного компетентного органу Республіки Кіпр.

Як слідує, відповідач формально посилається на постанови Верховного Суду щодо оцінки того чи іншого аргументу, встановлення фактичних обставин конкретної справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що не є засвідченим застосуванням судами норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.

Суд наголошує, що неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах як підстави для касаційного оскарження, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі, де мали місце подібні правовідносини. Водночас, посилання скаржника як на підставу для касаційного оскарження на неврахування висновку Верховного Суду не можуть бути взяті до уваги судом касаційної інстанції, якщо відмінність у судових рішеннях зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норми, а неоднаковими (відмінними) фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення та підтверджуються належними доказами. При цьому, констатації, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, групою факторів є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи.

Аналізуючи доводи скаржника в контексті підстави касаційного оскарження, визначеної пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме: допущення судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права, внаслідок встановлення обставин щодо наявності бенефеціарного статусу власника доходу у компанії АГРОПРОСПЕРІС 1 на підставі неналежних та недостовірних доказів, колегія суддів касаційної інстанції зауважує, що саме на відповідача як суб`єкта владних повноважень в ході розгляду цієї справи покладається обов`язок спростування обставин та фактів, які ним заперечуються, а також, стверджуючи про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права в частині оцінки доказів, скаржник не надводить та не доводить жодних обставин, які б переконливо свідчили про неналежність чи не допустимість будь-якого письмового доказу, дослідженого судом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення є обґрунтованим, внаслідок чого касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Як унормовано пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення.

Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.05.2025 у справі №140/10209/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

-------------------

-------------------

-------------------
В.В. Хохуляк
Л.І. Бившева
Р.Ф. Ханова
Судді Верховного Суду