ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2026	м. Дніпро	Справа № 904/77/26	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Іванової Т.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (01133, Київська область, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411; ідентифікаційний код 41084239)
до відповідача Русанової Ольги Сергіївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )
про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту №423035-КС-002 від 11.11.2024 у загальному розмірі 143 840,00 грн

ВСТАНОВИВ:
І. СУТЬ СПОРУ
1. Стислий виклад позиції позивача
Позивач зазначає, що між ним та відповідачем 11.11.2024 укладено кредитний договір №423035-КС-002 в електронній формі шляхом акцепту оферти та підписання договору одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України "Про електронну комерцію".
На виконання умов зазначеного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти шляхом їх перерахування на банківську картку, реквізити якої були зазначені відповідачем під час укладення договору та реєстрації в особистому кабінеті.
Водночас відповідач у встановлені договором строки кредитні кошти в повному обсязі не повернув, проценти за користування кредитом та комісію належним чином не сплатив, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Позивач вважає, що кредитний договір є чинним та обов`язковим для виконання, електронна форма правочину відповідає вимогам чинного законодавства, а заявлена до стягнення сума заборгованості у розмірі 143 840,00 грн, що складається з 58 000,00 грн -суми основного боргу, 81 200,00 грн - процентів за користування кредитом та 4 640,00 грн - комісії, нарахована відповідно до умов договору та підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

2. Стислий виклад заперечень відповідача
Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому статтею 165 Господарським процесуальним кодексом України.

З приводу дотримання судом прав відповідача під час розгляду даної справи слід зазначити таке.
Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Частиною 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Згідно відповіді №29978769 від 12.01.2026 про відсутність зареєстрованого Електронного кабінету Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи (а.с. 72) господарським судом встановлено, що відповідач не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи
Частиною 2 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи.
Так, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується відповіддю № 2245984 від 18.01.2026 (а.с. 76-77), судом встановлено, що 31.01.2025 відповідачем - Русановою Ольгою Сергіївною було припинено державну реєстрацію її як фізичної особи- підприємця.
Пунктом 51 частини 1 статті 7 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" передбачено, що до Єдиного державного демографічного реєстр вноситься інформація про особу, зокрема, відомості про зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) особи, зняття особи з реєстрації місця проживання або про зміну місця проживання (перебування) особи.
Відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру, що підтверджується відповіддю №2246287 від 16.01.2026 (а.с. 78) судом встановлено, що відповідач - Русанова Ольга Сергіївна зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, з метою належного повідомлення відповідача про обставини даної справи, господарським судом здійснено поштове направлення ухвали суду від 16.01.2026 відповідачу - Русановій Ользі Сергіївні (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), за адресою: АДРЕСА_2 , квартира, яка зазначена в Єдиному державному демографічному реєстрі.
Однак, поштове відправлення здійснене на адресу відповідача, було повернуто за зворотною адресою з довідкою Акціонерного товариства "Укрпошта" - "За закінченням встановленого терміну зберігання" (а.с. 86-90).
З огляду на викладене, супровідним листом від 11.02.2026 господарським судом було здійснено повторне направлення ухвали суду від 16.01.2026 відповідачу - Русановій Ользі Сергіївні (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_2 , яка зазначена в Єдиному державному демографічному реєстрі. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (R068062481106), вказаний супровідний лист разом із ухвалою суду від 16.01.2026 отримано відповідачем - 24.02.2026 (а.с. 10).
Також судом здійснено оприлюднення на сайті Господарського суду Дніпропетровської області оголошення (https://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/pres-centr/news/1978302) яким, зокрема, повідомлено відповідача - Русанову Ольгу Сергіївну , а також інших учасників справи про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, повідомлено також відповідача про можливість подання до суду відзиву на позовну заяву, протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження у справі До того ж, судом здійснено оприлюднення оголошення про виклик відповідача в судове засідання за допомогою сервісу, розміщеного на сайті Судової влади України (https://court.gov.ua/unknown).
Крім того, господарським судом з метою належного повідомлення відповідача про обставини даної справи здійснено телефонограми за номерами телефону НОМЕР_2 - вказаному в кредитному договорі та (066) 079-49-38-13 - вказаному у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак за вказаними номерами телефону повідомити відповідача про розгляд справи в телефонному режимі не виявилося можливим (а.с. 98).
Також судом за допомогою засобів електронного зв`язку здійснено направлення ухвали суду від 16.01.2026 відповідачу на його електронні адреси, а саме: rusanovaolga160616@gmail.com - вказану в кредитному договору та aruka.chp@ukr.net -вказану у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських (а.с. 99).
Окрім вказаного, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.
Так, згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, зокрема, ухвалу господарського суду від 16.01.2026 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/129889672) надіслано судом 16.01.2026, зареєстровано в реєстрі 17.01.2026 та забезпечено надання загального доступу 19.01.2026, тобто завчасно; отже у відповідача були всі дані, необхідні для пошуку та відстеження руху справи, а також поданими у ній заявами по суті справи, а також реальна можливість отримання такої інформації також із вказаного відкритого джерела - у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Крім того, суд зазначає що 28 грудня 2021 року розпочато надсилання повідомлень про дату та час проведення судових засідань, в яких стороною по справі є користувач мобільного застосунку "Дія" (https://court.gov.ua/press/news/1235892/).
Надсилання повідомлення про розгляд судової справи за допомогою мобільного застосунку "Дія" є додатковим способом інформування, який не замінює встановленої Господарським процесуальним кодексом України процедури повідомлення учасників процесу, однак забезпечує для сторін реальну та оперативну можливість отримання інформації щодо руху справи та призначених засідань.
Суд підкреслює, що за наявності в учасника судового процесу активованого мобільного застосунку "Дія" з функцією отримання судових сповіщень, такий учасник мав усі технічні передумови для отримання повідомлення про призначення судового засідання та, відповідно, своєчасного ознайомлення з процесуальними документами через зазначені вище засоби. Додатково учасник міг отримати інформацію про ухвалу, призначення розгляду справи та всі інші процесуальні дії за допомогою електронного сервісу "Електронний суд" (https://id.court.gov.ua/) та/або інформації щодо стадій розгляду судових справ розміщеної на веб-сторінці Судової влади України (https://court.gov.ua/fair/).
Таким чином, у сукупності наведених обставин суд приходить до висновку, що відповідач мав достатні, доступні та передбачувані можливості для своєчасного ознайомлення з ухвалою Господарського суду, інформацією про рух справи, а також даними про призначене судове засідання як через мобільний застосунок "Дія", так і через електронний сервіс "Електронний суд".
Слід зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).
Отже, станом на момент ухвалення судового рішення строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг та враховуючи обмеження, пов`язані з запровадженням воєнного стану, закінчився.
Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.
Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.
Більше того, права відповідача, як учасників справи, не можуть забезпечуватись за рахунок порушення права позивача на розумність строків розгляду справи судом (на своєчасне вирішення спору судом), що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Беручи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ухвалою господарського суду від 16.01.2026, не скористався правом на подачу до суду відзиву на позовну заяву, господарський суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

ІІ. Процесуальні дії у справі. Заяви, клопотання
09.01.2026 до господарського суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до Русанової Ольги Сергіївни про стягнення заборгованості за договором про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту №423035-КС-002 від 11.11.2024 у загальному розмірі 143840,00 грн, відповідно до якої позивач просить суд:
- витребувати в Акціонерного товариства "Універсал Банк" (ідентифікаційний код 21133352, місце знаходження 04114, місто Київ, вулиця Автозаводська, будинок 54/19) інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи випускалася банківська картка № НОМЕР_3 Русановій Ользі Сергіївні (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ); інформацію про руху коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_3 за період з 11.11.2024 по 25.11.2024 включно;
- у разі відкриття провадження у справі (розгляду судової справи) за участю сторін, забезпечити можливість участі уповноваженому представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" Глуховецькому Олександру Степановичу у всіх судових засіданнях у судовій справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до Русанової Ольги Сергіївни в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів;
- за результатами розгляду цієї позовної заяви - позовні вимоги позивача задовольнити повністю та стягнути з Русанової Ольги Сергіївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 143 840, 00 грн з яких: 58 000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 81 200,00 грн - заборгованість за процентами; 4 640,00 грн - заборгованість за комісією;
- стягнути з Русанової Ольги Сергіївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн;
- стягнути з Русанової Ольги Сергіївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2026 справу №904/77/26 передано на розгляд судді Івановій Т.В.
16.01.2026 ухвалою господарського суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Задоволено клопотання представника позивача про витребування інформації. Витребувано у Акціонерного товариства "А-Банк" інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи випускалася банківська картка № НОМЕР_3 Русановій Ользі Сергіївні (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), а також інформацію про руху коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_3 за період з 11.11.2024 по 25.11.2024 включно.
16.02.2026 до господарського суду, на виконання вимог ухвали суду від 16.01.2026, надійшов лист Акціонерного товариства "А-Банк" №БТ/T-4894 від 14.02.2026 (вх. суду №7285/26 від 16.02.2026), яким повідомлено суд, що картка № НОМЕР_3 емітована на ім`я Русанової Ольги Сергіївни (відповідача у справі), та надано виписку по руху коштів по рахунку з 11.11.2024 по 25.11.2024.
03.03.2026 ухвалою господарського суду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до Русанової Ольги Сергіївни про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту №423035-КС-002 від 11.11.2024 у загальному розмірі 143 840,00 грн залишено без руху.
05.03.2026 до господарського суду від представника позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява (вх. суду №10337/26 від 05.03.2026) про усунення недоліків.
10.03.2026 ухвалою господарського суду продовжено розгляд справи №904/77/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до Русанової Ольги Сергіївни про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту №423035-КС-002 від 11.11.2024 у загальному розмірі 143 840,00 грн за правилами спрощеного позовного провадження.
Щодо строку розгляду справи суд зауважує, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.
Так, при здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в статтях 2,4 Господарського процесуального кодексу України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).
Згідно практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття розумний строк вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі Броуган та інші проти Сполученого Королівства).
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
При цьому Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення Бараона проти Португалії, 1987 рік, Хосце проти Нідерландів, 1998 рік; Бухкольц проти Німеччини, 1981 рік; Бочан проти України, 2007 рік).
Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить ст. 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.
У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 12 січня 2026 року №40/2026, затвердженим Законом України від 14.01.2026 №4757-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб.
Справа №904/77/26 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.
Відтак, оскільки судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою дотримання прав учасників та забезпечення права на справедливий суд, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи у розумні строки, судом здійснено розгляд справи у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав, застосувавши статті 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтю 3 Конституції України та статті 2, 11 Господарського процесуального кодексу України.
Таким чином, враховуючи обставини справи та введення воєнного стану в Україні, суд застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.
Судове рішення підписано без його проголошення у відповідності до приписів частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України.

ІІІ. Фактичні обставини справи
Спір у даній справі виник у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором №№423035-КС-002 від 11.11.2024, укладеним між позивачем та відповідачем в електронній формі, що полягає у неповерненні кредитних коштів у повному обсязі, нарахованих процентів за користування кредитом і комісії відповідно до умов кредитного договору.
Перелік обставин, які є предметом доказування у справі:
(1) Факт укладення між сторонами кредитного договору, його форма та істотні умови.
(2) Факт належного виконання позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором.
(3) Факт порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасного та повного повернення кредиту.
(4) Правомірність та обґрунтованість нарахування процентів за користування кредитом і комісії у заявленому позивачем розмірі.

1. Укладення між сторонами кредитного договору, його форма та істотні умови.
Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" 11.11.2024 направило Фізичній особі-підприємцю Русановій Ользі Сергіївні пропозицію (оферту) укласти договір про надання кредиту (електронна форма) № 423035-КС-002 (а.с. 110-120).
У відповідь, 11.11.2024 Фізична особа-підприємець Русанова Ольга Сергіївна, прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) укладення Договір № 423035-КС-002 про надання кредиту (електронна форма), на умовах визначених офертою (а.с. 122-131).
Через телекомунікаційну систему Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" направило Фізичній особі-підприємцю Русановій Ользі Сергіївні одноразовий ідентифікатор UA-7786 на номер телефону НОМЕР_2 який зазначений позичальником в Анкеті клієнта в особистому кабінеті (а.с. 56).
Зазначений одноразовий ідентифікатор введено/відправлено Фізичною особою - підприємцем Русановою Ольгою Сергіївною на підтвердження погодження та прийняття пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика", що підтверджується наявною у матеріалах справи візуальною формою послідовності дій клієнта (а.с. 55).
Відтак, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика", як кредитодавцем, та Фізичною особою-підприємцем Русановою Ольгою Сергіївною, як позичальником, 11.11.2024 укладено в електронній формі договір про надання кредиту №423035-КС-002 (далі - договір, а.с. 17-25) шляхом його підписання одноразовим ідентифікатором.
Отже, укладення договору відбулось шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію".
Відповідно до пункту 2.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 58 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання грошових коштів у кредит фізичним особам - підприємцям Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика".
Тип кредиту: кредит. Строк, на який надається кредит: 24 тижні (пункти 2.2., 2.3. договору).
Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1%, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку (пункт 2.4. договору).
Комісія за видачу кредиту 11 600,00 грн (пункт 2.5. договору).
Відповідно до пункту 2.6. договору загальний розмір наданого кредиту: 58 000,00 грн.
Строк дії договору: до 28.04.2025 року (пункт 2.7. договору).
Орієнтовна реальна річна процентна ставка: шість тисяч шістсот шістдесят дев`ять цілих двадцять дві сотих процентів. Застереження: наведені обчислення загальних витрат за кредитом, реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості наданого кредиту є репрезентативними та базуються на обраних позичальником умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі (пункт 2.10 договору).
Дата видачі кредиту 11.11.2024 (пункт 2.11 договору).
Дата повернення кредиту 28.04.2025 (пункт 2.12. договору).
Відповідно до пункту 2.13. договору мета (цілі) отримання кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності. Цей кредит не є споживчим кредитом.
Пунктом 4.2. договору визначено, що позичальнику здійснюється нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, вказаною у пункті 10.2. договору, починаючи з першого для користування Кредитом. Позичальник зберігає можливість сплати процентів за зниженою процентною ставкою, протягом усього періоду дії Договору за умови сплати позичальником своєчасно і у повному обсязі процентів, комісії та частини суми наданого кредиту, в порядку та в розмірах, зазначених в графіку платежів, що вказаний в підпункті 4.2.2. та Додатку №1 до Договору.
У разі несплати позичальником у повному обсязі платежу, передбаченого графіком платежів та не погашення заборгованості із внесення платежу, передбаченого графіком платежів протягом наступних 7 (семи) діб, починаючи з 8 (восьмого) дня прострочення внесення платежу, передбаченого графіком платежів, подальше нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою до закінчення строку кредитування за цим договором.
Підпунктом 4.2.1. договору визначено, що у разі, якщо погашення кредиту здійснюється відповідно до погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в підпункті 4.2.2. та Додатку № 1 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого Кредиту, то зобов`язання Позичальника по сплаті Процентів за користування Кредитом розраховуються відповідно до Зниженої процентної ставки, що вказана в пункті 2.4. Договору.
Сторони на момент укладення договору встановили наступний графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка, відповідно до якого кредит підлягає сплаті щомісячно рівними платежами у сумі 11 890,00 грн, останній платіж у розмірі 11 729,82 грн, починаючи з 25.11.2024 та з терміном повернення 28.04.2025 (підпункт 4.2.2 договору).
Пунктом 4.2.4. договору визначено, що у разі не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, зокрема враховуючи те, що у такому разі умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою починаючи з 8 (восьмого) дня прострочення внесення платежу, передбаченого графіком платежів, надалі не застосовуються, водночас, проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми Кредиту. Всі нараховані проценти мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів. Сторони погодили, що кредитодавець надає позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в Особистому кабінеті Позичальника.
Згідно підпункту 4.2.5. договору визначено, що скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою та початок нарахування процентів за стандартною процентною ставкою на умовах, викладених в цьому договорі не є зміною істотних умов цього Договору.
За умовами підпунктів 5.2.1 та 5.2.2 договору позичальник зобов`язаний виконувати цей договір у порядку та в строки (терміни), встановлені договором. Повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором, до закінчення строку (терміну) дії договору
Відповідно до пункту 11.1 договору встановлено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до дати вказаної в пункті 2.7. Договору (окрім пункту 11.2.6. Договору, який діє протягом передбаченого у зазначеному пункті строку).
Підписуючи цей договір, позичальник підтверджує, що до укладання договору уважно ознайомився з текстом його Договору та Правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою та п`ятою статті 7 Закону України "Про фінансові послуги та фінансові компанії" на сайті кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання (підпункт 11.3.1. Договору).
Інші умови цього правочину регулюються Правилами. Усі неврегульовані договором та правилами правовідносини сторін регулюються законодавством України (пункт 11.16 Договору).
Судом встановлено, що у вказаному договорі сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов, встановлених законом для даного виду договорів, отже, з урахуванням презумпції правомірності правочину, такий договір є правомірним, укладеним та таким, що породжує у сторін права та обов`язки щодо його виконання.
У матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази визнання недійсним даного договору чи визнання його неукладеним в певній частині. Також відсутні докази розірвання такого договору.
Суд також зазначає, що сторонами у даній справі не оспорюється чинність договору, його укладення у встановленій законом формі, а також дійсність і обов`язковість його положень для сторін. 

2. Належне виконання позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором.
Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором №423035-КС-002 від 11.11.2024, укладеним між сторонами в електронній формі, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 58 000,00 грн на засадах строковості, поворотності та платності.
Перерахування грошових коштів здійснено на банківську картку № НОМЕР_3 , реквізити якої були зазначені відповідачем в Анкеті клієнта в особистому кабінеті позивача (а.с. 56).
Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема доказами здійснення переказу грошових коштів на вказану банківську картку (а.с. 34).
Суд також враховує, що відповідач не спростовує факту отримання кредитних коштів за договором, хоча обізнана про розгляд судом даної справи.

3. Порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасного та повного повернення кредиту.
За умовами підпунктів 5.2.1 та 5.2.2 договору позичальник зобов`язаний виконувати цей договір у порядку та в строки (терміни), встановлені договором. Повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором, до закінчення строку (терміну) дії договору
Однак у строк, визначений графіком платежів відповідно до підпункту 4.2.2 договору, відповідач не здійснив повного повернення суми основного боргу у розмірі 58 000,00 грн, здійснивши лише часткове виконання зобов`язання, у зв`язку із чим утворилася заборгованість перед позивачем.
Так, відповідно до розрахунку заборгованості за договором (а.с. 52-54), відповідач на виконання умов договору 25.11.2024 та 09.12.2024 здійснив часткову оплату за кредитом на загальну суму 23 780,00 грн, з яких 16 820,00 грн - відсотки за користування кредитом та 6 960,00 грн - комісія за кредитом.
Здійснивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії, які свідчать про визнання ним укладення кредитного договору та наявності зобов`язань за ним.
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд. Так, у пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 23.12.2020 у справі № 127/23910/14-ц вказано, що часткова сплата боржником основного боргу та/або інших платежів є дією, яка свідчить про визнання ним боргу.
Суд також враховує, що факт неповернення відповідачем кредитних коштів у повному обсязі у строк, визначений договором, ним не заперечується, що свідчить про порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором.

4. Правомірність та обґрунтованість нарахування процентів за користування кредитом і комісії у заявленому позивачем розмірі.
Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1%, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку (пункт 2.4. договору).
Комісія за видачу кредиту 11 600,00 грн (пункт 2.5. договору).
Пунктом 4.2. договору визначено, що позичальнику здійснюється нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, вказаною у пункті 10.2. договору, починаючи з першого для користування Кредитом. Позичальник зберігає можливість сплати процентів за зниженою процентною ставкою, протягом усього періоду дії Договору за умови сплати позичальником своєчасно і у повному обсязі процентів, комісії та частини суми наданого кредиту, в порядку та в розмірах, зазначених в графіку платежів, що вказаний в підпункті 4.2.2. та Додатку №1 до Договору.
У разі несплати позичальником у повному обсязі платежу, передбаченого графіком платежів та не погашення заборгованості із внесення платежу, передбаченого графіком платежів протягом наступних 7 (семи) діб, починаючи з 8 (восьмого) дня прострочення внесення платежу, передбаченого графіком платежів, подальше нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою до закінчення строку кредитування за цим договором.
Підпунктом 4.2.1. договору визначено, що у разі, якщо погашення кредиту здійснюється відповідно до погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в підпункті 4.2.2. та Додатку № 1 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого Кредиту, то зобов`язання Позичальника по сплаті Процентів за користування Кредитом розраховуються відповідно до Зниженої процентної ставки, що вказана в пункті 2.4. Договору.
Сторони на момент укладення договору встановили наступний графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка, відповідно до якого кредит підлягає сплаті щомісячно рівними платежами у сумі 11 890,00 грн, останній платіж у розмірі 11 729,82 грн, починаючи з 25.11.2025 та з терміном повернення 28.04.2025 (підпункт 4.2.2 договору).
Пунктом 4.2.4. договору визначено, що у разі не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, зокрема враховуючи те, що у такому разі умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою починаючи з 8 (восьмого) дня прострочення внесення платежу, передбаченого графіком платежів, надалі не застосовуються, водночас, проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми Кредиту. Всі нараховані проценти мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів. Сторони погодили, що кредитодавець надає позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в Особистому кабінеті Позичальника.
Згідно підпункту 4.2.5. договору визначено, що скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою та початок нарахування процентів за стандартною процентною ставкою на умовах, викладених в цьому договорі не є зміною істотних умов цього Договору.
Враховуючи часткову сплату відповідачкою комісії за надання кредиту у сумі 6 960,00 грн та процентів в розмірі 16 820,00 грн, залишок заборгованості за комісією становить 4 640,00 грн та за відсотками 81 200, 00 грн, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом (а.с. 52 - 54).

ІV. Мотиви суду
1. Норми права, які застосував суд. Позиції Верховного Суду щодо застосування норм права, які підлягають врахуванню
За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (стаття 530 Цивільного кодексу України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір, відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина 1 статті 1055 Цивільного кодексу України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно із частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Суд зазначає, що у пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 23.12.2020 у справі № 127/23910/14-ц вказано, що часткова сплата боржником основного боргу та/або інших платежів є дією, яка свідчить про визнання ним боргу.

2. Оцінка судом доказів та позицій сторін
17.10.2019 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 №132-IX, яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України і змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".
У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.
Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Таким чином, обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановляння законного й обґрунтованого рішення.
З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.
Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" та Фізичною особою-підприємцем Русановою Ольгою Сергіївною укладено договір №423035-КС-002 від 11.11.2024 в електронній формі шляхом акцепту оферти та підписання договору одноразовим ідентифікатором, що відповідає приписам статей 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію" та за правовими наслідками прирівнюється до письмової форми правочину (статті 205, 207, 638, 642, 1055 Цивільного кодексу України). Доказів недійсності договору, його розірвання або визнання неукладеним у матеріалах справи не міститься, а сторонами чинність договору та обов`язковість його умов не оспорюється.
Верховний суд у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19 зробив висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету та пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.
З огляду на зазначене, а також те, що без послідовних та цілеспрямованих дій Фізичної особи-підприємця Русанової Ольги Сергіївни отримання одноразового ідентифікатора було б неможливим, господарський суд вважає доведеним факт застосування відповідачем ідентифікатора електронного підпису для підписання кредитного договору.
Судом встановлено належне виконання позивачем свого обов`язку щодо надання кредитних коштів. Відповідно до пункту 2.1 договору кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 58 000,00 грн. Перерахування здійснено на банківську картку, реквізити якої були зазначені відповідачем у анкеті клієнта (а.с. 56), що підтверджується документами про переказ коштів (а.с. 43), а також відповіддю випискою від 07.02.2026 Акціонерного товариства "Універсал Банк" про рух коштів по картці відповідача НОМЕР_3 (а.с. 92-93).
При цьому відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту у строки, визначені договором, належним чином не виконав. 
За приписами статей 526, 530, 610, 612, 629 Цивільного кодексу України зобов`язання підлягає належному та своєчасному виконанню, а прострочення виконання тягне настання передбачених договором або законом наслідків. 
За умовами підпунктів 5.2.1 та 5.2.2 договору позичальник зобов`язаний виконувати цей договір у порядку та в строки (терміни), встановлені договором. Повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором, до закінчення строку (терміну) дії договору
Однак у строк (кінцева дата останнього платежу -28.04.2025), визначений графіком платежів відповідно до підпункту 4.2.2 договору, відповідач не здійснив повного повернення суми основного боргу у розмірі 58 000,00 грн, здійснивши лише часткове виконання зобов`язання, у зв`язку і чим утворилася заборгованість перед позивачем.
Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1%, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку (пункт 2.4. договору).
Комісія за видачу кредиту 11 600,00 грн (пункт 2.5. договору).
Пунктом 4.2. договору визначено, що позичальнику здійснюється нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, вказаною у пункті 10.2. договору, починаючи з першого для користування Кредитом. Позичальник зберігає можливість сплати процентів за зниженою процентною ставкою, протягом усього періоду дії Договору за умови сплати позичальником своєчасно і у повному обсязі процентів, комісії та частини суми наданого кредиту, в порядку та в розмірах, зазначених в графіку платежів, що вказаний в підпункті 4.2.2. та Додатку №1 до Договору.
У разі несплати позичальником у повному обсязі платежу, передбаченого графіком платежів та не погашення заборгованості із внесення платежу, передбаченого графіком платежів протягом наступних 7 (семи) діб, починаючи з 8 (восьмого) дня прострочення внесення платежу, передбаченого графіком платежів, подальше нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою до закінчення строку кредитування за цим договором.
Підпунктом 4.2.1. договору визначено, що у разі, якщо погашення кредиту здійснюється відповідно до погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в підпункті 4.2.2. та Додатку № 1 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого Кредиту, то зобов`язання Позичальника по сплаті Процентів за користування Кредитом розраховуються відповідно до Зниженої процентної ставки, що вказана в пункті 2.4. Договору.
Сторони на момент укладення договору встановили наступний графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка, відповідно до якого кредит підлягає сплаті щомісячно рівними платежами у сумі 11 890,00 грн, останній платіж у розмірі 11 729,82 грн, починаючи з 25.11.2025 та з терміном повернення 28.04.2025 (підпункт 4.2.2 договору).
Пунктом 4.2.4. договору визначено, що у разі не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, зокрема враховуючи те, що у такому разі умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою починаючи з 8 (восьмого) дня прострочення внесення платежу, передбаченого графіком платежів, надалі не застосовуються, водночас, проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми Кредиту. Всі нараховані проценти мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів. Сторони погодили, що кредитодавець надає позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в Особистому кабінеті Позичальника.
Згідно підпункту 4.2.5. договору визначено, що скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою та початок нарахування процентів за стандартною процентною ставкою на умовах, викладених в цьому договорі не є зміною істотних умов цього Договору.
Враховуючи часткову сплату відповідачкою комісії за надання кредиту у сумі 6 960,00 грн та процентів в розмірі 16 820,00 грн, залишок заборгованості за комісією становить 4 640,00 грн та за відсотками 81 200, 00 грн, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом (а.с. 52 - 54).
Поданий розрахунок містить відомості про період користування кредитом, розмір залишку заборгованості та застосовану процентну ставку, що дозволяє суду перевірити його арифметичну правильність та відповідність умовам договору
Так, судом встановлено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснювалося позивачем відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України та умов договору виключно у межах строку кредитування, визначеного договором, а не після його спливу, у зв`язку з чим підстави для застосування статті 625 Цивільного кодексу України відсутні.
Суд також зазначає, що стандартна процентна ставка, передбачена пунктом 2.4 договору, не є заходом відповідальності у розумінні статті 625 Цивільного кодексу України, а є погодженою сторонами умовою плати за користування кредитом у разі порушення графіку платежів, що відповідає статті 1048 Цивільного кодексу України та принципу свободи договору (статті 6, 627 Цивільного кодексу України).
Крім того, відповідач 25.11.2024 та 09.12.2024 здійснив часткову оплату за договором у сумі 23 780,00 грн, з яких 16 820,00 грн - проценти, 6 960,00 грн - комісія (а.с. 50-51), що свідчить про виконання умов договору та фактичне визнання ним наявності зобов`язань щодо сплати процентів і комісії.
Так, відповідно до розрахунку заборгованості за договором (а.с. 52-54), відповідач на виконання умов договору 11.11.2024 здійснив часткову оплату на загальну суму 23 780,00 грн, з яких 16 820,00 грн - відсотки за користування кредитом та 6 960,00 грн - комісія за кредитом.
Перевіривши правомірність та правильність здійсненого позивачем розрахунку заборгованості за процентами у розмірі 81200,00 грн та за комісією у розмірі 4640,00 грн, суд зазначає, що нарахування не суперечить положенням чинного законодавства, встановленим обставинам справи, розрахунок є арифметично вірним, у зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині є правомірними та обґрунтованими.
Відповідачкою зазначеного позивачем розрахунку не спростовано, власного розрахунку суду не надано.
Таким чином, надані позивачем докази у своїй сукупності є узгодженими щодо сум здійснених платежів, дат їх проведення, посилань на відповідний договір, який підписано відповідачкою через телекомунікаційну систему одноразовим ідентифікатором, зарахування коштів на рахунок відповідачки.
Відтак, суд вважає доводи позивача та надані ним докази вірогідними та не спростованими відповідачкою, відносно укладення сторонами кредитного договору, отримання нею кредитних коштів, а також неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по погашенню кредиту, сплати процентів та комісії в повному обсязі у визначені графіком погашення строки.
Таким чином, з урахуванням встановлених обставин укладення та виконання договору, підтвердження надання кредиту, наявності прострочення у поверненні основної суми боргу, а також поданого розрахунку заборгованості та доказів часткової сплати, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за договором у заявленому позивачем розмірі.

V. Висновки Суду
Суди зобов`язані належно мотивувати свої рішення для забезпечення права сторін на справедливий розгляд та суспільного контролю за правосуддям. При цьому не вимагається відповідати на кожен аргумент сторін: достатньо викласти мотиви у межах конкретних обставин справи, з урахуванням характеру рішення.
На підставі встановлених судом фактичних обставин та досліджених доказів, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.
Позивач обрав належний спосіб захисту свого порушеного права відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України.
З викладеного, з огляду на наявні в матеріалах докази, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог повністю та стягнення з відповідача на користь позивача 58 000,00 грн - суми прострочених платежів по тілу кредиту, 81 200,00 грн - суми прострочених платежів по процентах, 4 640,00 грн - суми прострочених платежів за комісією та 2 662,40 грн - судових витрат по сплаті судового збору.

VІ. Судові витрати
Стосовно судових витрат по сплаті судового збору.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Стосовно судових витрат на правничу правову допомогу.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно із частиною 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За приписами статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Так, позивачем подано для долучення до матеріалів справи договір про надання правової (правничої) допомоги від 01.10.2024, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Правовий баланс», рахунок-фактуру № Р-00000285 від 07.06.2026 на суму 10500,00 грн, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Р-00000285-07-01/26 від 07.01.2026 на суму 10500,00 грн, платіжну інструкцію № 5728 від 08.01.2026 про сплату позивачем Адвокатському об`єднанню «Правовий баланс» 10500,00 грн, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ТР № 000217 від 31.08.2017.
Згідно із частинами 4, 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідного клопотання відповідачем не було подано.
З урахуванням матеріалів справи, господарський суд вважає розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 10500,00 грн неспівмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами.
Суд вважає за необхідне здійснити розподіл витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, що буде обґрунтованим та відповідатиме складності справи та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (пункт 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи вищевикладене, відповідно до положень пункту 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача у розмірі 5000,00 грн.
Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з Русанової Ольги Сергіївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (01133, Київська область, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411; ідентифікаційний код 41084239) 58 000,00 грн (п`ятдесят вісім тисяч гривень 00 копійок) - заборгованості за тілом кредиту, 81 200,00 грн (вісімдесят одну тисячу двісті гривень 00 копійок) - заборгованості за процентами, 4 640,00 грн (чотири тисячі шістсот сорок гривень 00 копійок) - заборгованості за комісією, 2 662,40 грн - судових витрат по сплаті судового збору та 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок) - судових витрат витрати на професійну правничу допомогу.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 26.05.2026

Суддя Т.В. Іванова