Провадження №	2/447/752/26 	
Справа №	447/459/26 	

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

16.06.2026 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Кісіль А.В.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судовому засіданні у залі суду у м. Миколаїв Львівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Процесуальні дії у справі.
10.02.2026 представник позивача ТОВ «Цикл Фінанс» Юхименко Ю.Ю. засобами системи «Електронний суд» подав до суду позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликається на те, що 20.01.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «ГВАДІАНА» (первісний кредитор) та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір № F-00167348 (ID Договору 161347) надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов кредитного договору, первісний кредитор зобов`язується надати Відповідачу кредит у сумі 8 000,00 грн. строком на 14 днів зі сплатою 1 % на добу, на засадах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором (п. п. 3.1., 3.2., 4.4. кредитного договору). Для отримання позики, Позичальник реєструється в ІТС Кредитодавця, для чого він повинен пройти процедуру реєстрації на вебсайті кредитодавця. Для проходження процедури реєстрації, Клієнт повинен заповнити всі поля форми реєстрації, керуючись підказками вебсайту при необхідності. (п. 2.1., 2.2. кредитного договору). Позичальник з метою оформлення Кредиту заповнює Заявку на вебсайті Кредитодавця, вказуючи всі дані, зазначені в Заявці як обов`язкові для заповнення. Відповідно до п. 19.2. кредитного договору, договір підписано позичальником з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, використання якого передбачено Законом України «Про електронну комерцію». Таким чином, кредитний договір укладений у формі електронного документу та підписаний Відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Одноразовий персональний ідентифікатор №F574407 направлено відповідачу 20.01.2025 на номер мобільного телефону вказаний у Заявці на отримання кредиту НОМЕР_1 та введено позичальником у відповідне поле на сайті Первісного кредитора 20.01.2025. Таким чином, кредитний договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. Відповідно до умов кредитного договору, підписуючи цей договір, позичальник засвідчує, що він до підписання договору ознайомлений з умовами Договору та Правилами, Паспортом кредиту, повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись. Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт Товариства, обрав для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та строк кредитування, зазначив свої персональні дані, в тому числі і банківську картку, на яку в подальшому отримав грошові кошти, пройшов всі етапи підтвердження наміру вступити в договірні відносини з Товариством, та уклав кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу. Ініціатором щодо укладення Кредитного договору є Відповідач, маючи необмежену кількість часу для ознайомлення з умовами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, самостійно обрав дату укладання договору, погодився з умовами кредитування та отримав від Товариства кредитні кошти. Позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені Кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору. Виконання Первинним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 8 000,00 грн. відповідачеві підтверджується інформаційною довідкою-підтвердженням ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів, в рамках Договору про надання фінансових послуг з переказу коштів №ПГ-249 від 12.10.2021. 25.06.2025 між Первісним кредитором (ТОВ «ФК «ГВАДІАНА») та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено Договір факторингу №25/06/25-01, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» відступає ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» за плату належні йому права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників згідно з Додатком 1. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимог від 25.06.2025, який є невід`ємною частиною договору факторингу №25/06/25-01 від 25.06.2025, до Позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №F-00167348 від 20.01.2025 у сумі 22 720,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 1 120,00 грн. - заборгованість по відсоткам; 13 600,00 грн. - заборгованість по пені. Нарахування відсотків здійснювалось згідно з умовами Договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № F-00167348 від 20.01.2025 та Додатків до нього, припинилось відповідно до умов договору та паспорту споживчого кредиту. Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за Кредитним договором № F-00167348 від 20.01.2025 не погашена. Ефективним способом захисту порушених прав та інтересів Позивача є стягнення заборгованості за кредитним договором в судовому порядку. 
Також представник позивача просить стягнути судові витрати у справі, які складаються із суми сплаченого судового збору у розмірі 2 662,40 грн., оскільки позов поданий засобами системи «Електронний Суд», та витрат на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
Крім цього, разом із позовом представник позивача подав клопотання про витребування доказів (а.с. 7).
Проте, ухвалою суду від 16.06.2026 постановлено відмовити у задоволенні такого клопотання.
12.02.2026 сформовано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання (перебування) та реєстрації відповідача.
Ухвалою від 13.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Відповідачу надано строк для подання відзиву, заперечень на позовну заяву. 
Копію позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу ОСОБА_1 було надіслано позивачем ТОВ «Цикл Фінанс» на виконання вимог ст. 43, 177 ЦПК України (а.с. 37). 
Копію ухвали від 13.02.2026, надіслану відповідачу ОСОБА_1 на адресу її місця реєстрації проживання, така отримала 21.02.2026, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду (а.с. 46). 
16.03.2026 засобами системи «Електронний Суд» адвокат Суховерська О.В. подала до суду заяву про вступ у справу як представника, долучила копію ордеру (а.с. 47-48).
У судове засідання, призначене на 10:30 год. 18.03.2026 відповідач та її представник не з`явилися, 17.03.2026 представник відповідача Суховерська В.О. засобами системи «Електронний Суд» подала клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 49).
У судове засідання, призначене на 14:30 год. 27.04.2026 відповідач та її представник не з`явилися, 23.04.2026 представник відповідача Суховерська В.О. засобами системи «Електронний Суд» подала клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 52-53).
У судове засідання, призначене на 12:30 год. 21.05.2026 відповідач та її представник не з`явилися, заяви чи клопотань не подавали.
У судове засідання, призначене на 11:00 год. 16.06.2026 відповідач та її представник не з`явилися, проте, 15.06.2026 представник відповідача Суховерська В.О. засобами системи «Електронний Суд» подала відзив (а.с. 56-61).
Відповідно до положень ст. 178 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Ухвалою суду від 13.02.2026 визначено строк подання відзиву відповідачем, а саме 15 днів з дня отримання копії цієї ухвали. Як уже було зазначено, відповідачем ОСОБА_1 21.02.2026 було отримано копію ухвали суду від 13.02.2026, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду (а.с. 46). 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 ЦПК України, у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову ; позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів.
Клопотання про поновлення, продовження процесуального строку на подання відзиву у порядку, передбаченому ст. 127 ЦПК України, до суду не надходило.
Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
З урахування того, що відповідачем отримано ухвалу суду від 21.02.2026 завчасно та з достатнім строком для складення та надсилання відзиву у справі перед призначеним першим судовим засіданням, проте, такий був поданий до суду 15.06.2026, тобто, з пропущенням строку, оскільки такий строк закінчився 10.03.2026, суд не бере до уваги поданий представником відповідача відзив, залишивши його без розгляду.
У судове засідання належним чином повідомлені сторони не з`явилися, від представника позивача у справі міститься заява щодо проведення розгляду справи за відсутності позивача.
Відповідач та її представникзаяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавали.
Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
У рішеннях від 28.10.1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі», Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Частинами 1, 2 та 5 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.
Таким чином, враховуючи те, що відповідач та її представник не з`явилися у судове засідання, від таких не надходило жодних заяв чи клопотань, беручи до уваги тривалість розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення за наявними у справі матеріалами.
Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. 
Наведене узгоджується із правовою позицією, висловленою ВС у постанові від 01.10.2020 у справі №361/8331/18, провадження №61-22682св19.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд встановив:
20.01.2025 між первісним кредитором - ТОВ «Фінансова компанія ГВАДІАНА» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір №F-00167348 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а.с. 8-20).
Згідно з п. 3.1.-3.2. договору, кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит (тип кредиту - кредит) на засадах строковості, зворотності та платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 1,00 % на добу на умовах, визначених цим Договором.
Кредит надається позичальнику в загальному розмірі 8 000,00 грн. з метою задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до п. 4.2.-4.4. договору, кредит надається Позичальнику в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки НОМЕР_2 , вказаної Позичальником. Дата надання кредиту 20.01.2025.
Кредит надається строком на 14 днів від дати надання Кредиту та підлягає поверненню до 02.02.2025 (дата повернення Кредиту).
У п. 5.1. договору сторони погодили, що плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і не може бути збільшена без письмової згоди Позичальника. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом включаючи день отримання та день його повернення та/або дати пролонгацій. Денна процентна ставка за цим Договором становить 1,00 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Наведено розрахунок денної процентної ставки.
Пунктами 5.3, 5.6 договору визначено, що загальні витрати за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника на дату укладення цього Договору, а також, усі припущення, використані для обчислення такої ставки, зазначені в Додатку №1 до цього Договору, який є невід`ємною частиною цього Договору. Розмір орієнтовної реальної річної процентної ставки не залежить від способу надання кредиту. Обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту базується на припущенні, що цей Договір залишається дійсним протягом строку кредиту та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі. Cтрок сплати процентів і основної суми кредиту встановлюється відповідно до Графіка платежів Додатка 1, що є невід`ємною частиною цього Договору.
Вищевказаний додаток №1 (а.с. 20) підписано відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором «20.01.2025 11:21:43 , F574407 / ОСОБА_1 » (а.с. 20).
У п. 2 договору визначено технологія (порядок) укладання електронного договору, порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору.
У п. 2.1.-2.4 договору передбачено, що пропозиція укласти електронний Договір про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту здійснюється шляхом розміщення пропозиції (оферти) на вебсайті Кредитодавця. 
Для отримання позики, Позичальник реєструється в ІТС Кредитодавця, для чого він повинен пройти процедуру реєстрації на вебсаи?ті Кредитодавця. 
Для проходження процедури реєстраціі?, Клієнт повинен заповнити всі поля форми реєстраціі?, керую підказками вебсаи?ту при необхідності.
Позичальник зобов`язаний пройти процедуру ідентифікації та верифікації з використанням функціоналу Вебсайту та/або за допомогою Системи BankID НБУ (при наявності на вебсайті Кредитодавця такої можливості). При реєстраціі? на вебсайті, Клієнт повинен також вказати дані своєі? банківської картки, на яку він хоче отри Кредит. Зазначена картка повинна прои?ти прив`язку до особи Клієнту і верифікацію. При проходженні процеду верифікаціі? картки Позичальник вводить у відповідне поле код операції, отриманий від свого банку.
Пунктами 2.8-2.9 договору передбачено, що позичальник з метою оформлення Кредиту заповнює Заявку на вебсайті Кредитодавця, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в Заявці як обов`язкові для заповнення. 2.9. У Заявці Позичальник зобов`язаний вказати повні, точні, актуальні і достовірні особисті дані, які необхідні для прийняття Кредитодавцем рішення про надання кредиту. Документи, фотокопії яких надаються Кредитодавцю, мають бути чинними (дійсними) на момент їх подання.
Разом з індивідуальною офертою Позичальнику надсилається паспорт позики за спеціальною формою, що встановлена Законом України «Про споживче кредитування» у паперовій формі та/або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію» та містить всю необхідну інформацію, для прийняття Клієнтом обґрунтованого рішення щодо укладення Договору (п. 2.17. договору).
У п.2.23-2.28 договору сторонами погоджено, що після ознайомлення з Паспортом кредиту, умовами Договору, інформацією про Кредитодавця, Позичальник може відмовитися від пропозиції Товариства щодо укладання Договору. У випадку незгоди Позичальника з умовами та/або з відмовою Позичальника підписати Договір, він натискає кнопку «Відмова/не згоден» та повертається до розділу Заявки і вносить необхідні коригування, або залишає вебсайт Кредитодавця. 
У разі згоди із запропонованими умовами кредитування, Позичальник має натиснути кнопку в Особистому кабінеті «З умовами договору (оферти) згоден» та після чого Позичальнику надсилається електронне повідомлення Кредитодавцем, для підписання у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором Договору, а також паспорту кредиту. При цьому одноразовий ідентифікатор передається Кредитодавцем, як суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти Договір Позичальнику (іншій стороні електронного правочину) у текстовому повідомленні засобом рухомого (мобільного) зв`язку на зазначений (на момент направлення Пропозиції) Позичальником у своєму Особистому кабінеті номер мобільного телефону (телефонний номер мобільного (рухомого) зв`язку), та додається (приєднується) до електронного повідомлення від Позичальника як особи, яка прийняла Пропозицію. 
У разі згоди із запропонованими умовами кредитування, Позичальник підтверджує свою згоду після чого підписує Договір за допомогою отриманого Одноразового ідентифікатора. 
Позичальник, виконуючи дії передбачені цим розділом Договору, зокрема шляхом подання Заявки на вебсайті Кредитодавця та підписуючи Договір Одноразовим ідентифікатором, виражає свій намір отримати фінансовий кредит та укласти Договір. 
Підписання Одноразовим ідентифікатор Договору є акцептуванням індивідуальної оферти тобто безумовним прийняттям всіх умов індивідуальної оферти (пропозиції укласти Договір) та підтвердженням ознайомлення з паспортом кредиту.
Договір вважається укладеним з моменту його акцептування Позичальником. Прийняти (акцептувати) Пропозицію може лише Позичальник. Позичальник підтверджує, що є дієздатним, повнолітнім, що всі наведені дані про Позичальника є правдивими та справжніми, що документи які надаються Позичальником Кредитодавцю є справжніми, дійсними та подані ним особисто.
Пункати 6.2.-6.4. договору сторони позичальник підтверджує та гарантує: що дані Особистого кабінету є його контактними даними, які були ним зазначені під час укладення Договору та які дають можливість Позичальнику отримувати інформацію та повідомлення від Кредитодавця, копіювати, завантажувати таку інформацію та/або документи на свій персональний комп`ютер або інший пристрій, створювати копії документів, що направлені Кредитодавцем, на паперовому носії та інше; що для комунікації за цим Договором він обирає наступні засоби зв`язку: телефонний НОМЕР_1 (за номерами телефонів інформування будь-якими доступними каналами), електронний ІНФОРМАЦІЯ_1 (з використанням електронної адреси та/або Особистого кабінету), поштовий АДРЕСА_2 (за місцем проживання), на вибір Кредитодавця, в тому числі, шляхом інформування Кредитодавець електронний цифровий підпис Позичальника як за одним з зазначених видів засобів зв`язку (телефонний, електронний, поштовий) так і за всіма разом (телефонний, електронний, поштовий), використовуючи будь-які канали взаємодії. 
Позичальник підтверджує, що додаткові контактні дані та електронна адреса, які вказані в реквізитах Позичальника в Розділі «РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН» Договору (або надані Позичальником Кредитодавцю окремо) належать саме Позичальнику та знаходяться в його користуванні, володінні та розпорядженні. Позичальник погоджується та розуміє, що ці дані можуть бути використані Кредитодавцем для здійснення взаємодії з ним, в тому числі з метою врегулювання простроченої заборгованості, що може виникнути за цим Договором. Така взаємодія здійснюється Кредитодавцем з урахуванням вимог законодавства.
З метою уникнення доступу третіх осіб до інформації, що може надходити на додаткові контактні дані та/або електронну адресу Позичальника від Кредитодавця у процесі укладення, виконання та припинення цього Договору, Позичальник бере на себе зобов`язання обмежити доступ третіх осіб до таких контактних даних Позичальника.
Розділом 10 договору передбачено право кредитодавця на відступлення права вимоги за цим договором, залучення колекторської компанії до врегулювання простроченої заборгованості.
Зокрема, п. 10.1 договору передбачено, що кредитодавець, новий кредитор має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою, а також залучати колекторську компанію до врегулювання простроченої заборгованості без окремої згоди Позичальника.
Пунктами 19.2., 19.3. договору визначено, що цей Договір підписано Позичальником з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, використання якого передбачено Законом України «Про електронну комерцію». 
Примірник Договору Позичальника містить удосконалений електронний підпис уповноваженого працівника Кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу та/або удосконалену електронну печатку кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу, накладену уповноваженим працівником кредитодавця.
Згідно з копією паспорту споживчого кредиту - інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (а.с. 21-23), відповідач своїм електронним підписом (а.с. 23) підтвердила та узгодила основні умови кредитування: тип кредиту - кредит, сума / ліміт кредиту - 8 000,00 грн., строк кредитування - 14 днів, спосіб та строк надання кредиту - одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на платіжну картку Позичальника, емітовану будь-яким банком України, мету отримання кредиту, процентну ставку за користування кредитом. Крім цього, у паспорті позики міститься інформація щодо реальної річної процентної ставки - 3 860,16 % та орієнтовної загальної вартості позики для позичальника. Тип процентної ставки - фіксована, загальні витрати за кредитом - 1 120,00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 9 120,00 грн. (а.с. 21-23).
Кредитний договір та паспорт споживчого кредиту були підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «F574407», відправленим на номер телефону, вказаним ОСОБА_1 при реєстрації на сайті кредитодавця (а.с. 25, 26).
Також відповідачем ОСОБА_1 підписано анкету (а.с. 26), у якій така вказала свої анкетні дані, номер телефону РНОКПП, місце проживання, серію та номер паспорту, інші відомості.
З копії довідки, виданої 25.06.2025 директором ТОВ «ФК «ГВАДІАНА», вбачається, що відповідач ОСОБА_1 отримала у кредит 8 000,00 грн., погашень не здійснювала (а.с. 24).
Відповідно до копії інформаційної довідки (підтвердження щодо здійснення переказу коштів), виданого ТОВ «ПрофітГід» (а.с. 27), у рамках Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-249 від 12.10.2021 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, Товариством з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» було здійснено наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: Номер платіжної інструкції 161347:1737364909, Надавач платіжних послуг ТОВ «ПрофітГід», код ЄДРПОУ: 39932827, ліцензія на переказ коштів без відкриття рахунку Національного банку України №21/991-рк від 29.05.2023, Платник ТОВ «ФК «ГВАДІАНА», код 42016442, Номер транзакції 43736-49106-78294, Дата / час здійснення переказу коштів 2025-01-20 11:21:50 год., Сума переказу 8 000.00 грн., номер платіжної картки отримувача НОМЕР_2 , Емітент платіжної картки отримувача OSCHAD BANK, Код авторизації 243853, Код RRN 502011178674, Призначення переказу Виплата кредиту за договором №F-00167348 ОСОБА_1 НОМЕР_3.
Таким чином, ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» виконало умови договору №F-00167348 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, від 20.01.2025 та перерахувало шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідача кошти в розмірі 8 000,00 грн., а на мобільний телефон відповідача, який було вказано в кредитних договорах, було надіслано одноразовий ідентифікатор, за допомогою якого підписаний договір. 
Відповідно до копії договору факторингу №25/06/25-01 від 25.06.2025 з додатками (а.с. 28-30) за цим Договором фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за оплату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитним договором (портфель заборгованості) відповідно до реєстру боржників згідно Додатку 1. Внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором, Фактор заміняє Клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.
Перерахування коштів за договором факторингу №25/06/25-01 від 25.06.2025 підтверджується копіями платіжних інструкцій №SUD324 від 30.06.2025 та №SUD342 від 25.07.2025 (а.с. 31).
Відповідно до витягу з реєстру боржників від 25.06.2025, що є додатком №1 до договору факторингу №№25/06/25-01 від 25.06.2025, ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» відступило на користь ТОВ «Цикл Фінанс» права грошової вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , номер договору №F-00167348 від 20.01.2025. Заборгованість становить 22 720,00 грн., що складається з: 8000,00 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 1 120,00 грн. - заборгованість по відсоткам; 13 600,00 грн. - заборгованість по пені. (а.с. 32).
Враховуючи наведене, встановлено, що відповідач відповідно до укладеного договору отримала можливість користуватися кредитними грошовими коштами, однак, взяті на себе зобов`язання не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.
Оцінка суду.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Правовідносини, що виникли між сторонами у зв`язку з укладенням спірного кредитного договору регламентуються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про електронну комерцію» та інших нормативно-правових актів у сфері регулювання ринків фінансових послуг.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.11.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він фактично був ознайомлений, що ствердив своїм підписом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, відповідач підтвердив своїм підписом, що ознайомився та отримав примірники вказаних документів, та зобов`язався виконувати їх умови.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 вищевказаного Закону, - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно із ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних», персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.
Частиною 5 статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до ч. 6 ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних», не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
У ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.
У даній справі встановлено, що для отримання кредитних коштів за договором відповідач самостійно здійснила реєстрацію на сайті ТОВ «ФК «ГВАДІАНА», за наслідком чого після здійснення процедур ідентифікації, всіх етапів реєстрації отримує вхід до особистого кабінету позичальника, де у заявці вказує всі необхідні дані для отримання кредитних коштів.
Отже, 20.01.2025 між ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» та ОСОБА_1 був укладений правочин - договір №F-00167348 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, який був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті системи за адресою https:// finbert.ua/ і виконання нею певних дій, які свідчать про укладення Договору, зокрема електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що зазначений у тексті договору у розділі «Реквізити та підписи сторін». Також відповідачем підписано додатки до цього договору (а.с. 20), паспорт споживчого кредиту (а.с. 21-23), анкету (а.с. 26).
За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір №F-00167348 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» укладено 20.01.2025.
ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» відступило дійсне право вимоги до боржника, яке йому належало ТОВ «Цикл Фінанс». Таким чином, право вимоги за договором №F-00167348 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, укладеним 20.01.2025 відповідачем із первісним кредитором ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» перейшло до ТОВ «Цикл Фінанс».
Суд, дослідивши подані докази на підтвердження правомірності переходу права вимоги до боржника, встановив, що ТОВ «Цикл Фінанс» у передбаченому законом порядку та відповідно до укладеного договору факторингу, на виконання якого підписано реєстр передачі прав вимог до боржників, набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором укладеним із первісним кредитором.
Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною 1 статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно із ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.
Крім того, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.
З урахуванням наведеного, а саме, що договір укладено його сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», чому передувала верифікація відповідача за первісним позовом в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора, із зазначенням своїх особистих даних, зокрема, РНОКПП, серії та номеру паспорту, а зазначені у ньому умови не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», та за відсутності належних доказів про те, що договір укладено іншою особою.
Таким чином, у відповідача виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором.
Таким чином, враховуючи, той факт, що відповідачем не надано суду жодного доказу того, що вона належним чином виконала зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору, враховуючи, те, що ОСОБА_1 не повернуто своєчасно суму кредиту та не сплачено нараховані відсотки в порушення умов договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, то вона є такою, що зобов`язання за вказаними договорами не виконала.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості по кредиту відповідачем не спростовано.
Надані позивачем докази є належними та допустимими, достовірними й достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості.
Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).
Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Ознак недійсності правочину, передбачених ст. 203, 215 ЦК України, судом не встановлено. Договір укладено добровільно, з дотриманням вимог закону, волевиявлення сторін було вільним, а відповідач не скористався правом відмови від договору протягом 14 днів, передбаченим Законом України «Про споживче кредитування» та умовами договору.
Позивач вказує, що загальний розмір заборгованості з повернення кредитних коштів становить 22 720,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 1 120,00 грн. - заборгованість по відсоткам; 13 600,00 грн. - заборгованість по пені. 
Проте, просить стягнути лише 9 120,00 грн., тобто заборгованість за тілом кредиту та відсотками.
Відповідачем наведений розрахунок не заперечено, власного не проведено, доказів його неправильності не надано. 
За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25.01.2023 у справі №209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов?язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача.
Так, відповідачем наведений розрахунок не заперечено, власного не проведено, доказів його неправильності не надано. Докази належного виконання зобов`язань за договором відсутні. 
Разом із тим, згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Зміни до вказаної статті набрали чинності з 24.12.2023 відповідно до Закону України №3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Враховуючи, що самим Законом України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набирає чинності 24 грудня 2023 року, а кредитний договір було укладено 20.01.2025, тобто після набрання чинності цим Законом, до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Враховуючи положення ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» та вимоги пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», позивачем було правомірно нараховано проценти (8 000,00 грн. / 100 %) х 1 % = 80 х 14 днів = 1 120,00 грн.
Щодо позовної вимоги у частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, суд зазначає таке.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов?язаних із розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов?язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).
Вказане міститься у постанові ВС від 31.01.2025 у справі №758/5917/21, провадження №61-1515св24.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21).
Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність й розумність.
У постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №211/3113/16-ц, від 06.11.2020 у справі №760/11145/18 зауважено, що суд не зобов?язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Велика Палата Верховного Суду вказувала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови ВП ВС від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
На підтвердження факту отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат, представником позивача подано копії: договору №12/01/26 про надання правничої допомоги від 12.01.2026 (а.с. 33), додаткової угоди №2 від 19.01.2026 до договору про надання правничої допомоги №12/01/26 від 12.01.2026 (а.с. 34), акт №34 прийому-передачі наданих послуг від 22.01.2026, що є невід'1ємною частиною до договору про надання правничої допомоги від 12.01.2026 (а.с. 35), платіжної інструкції №AODI042 від 26.01.2026 (а.с. 35 (зворот)), довіреності (а.с. 36), свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ №000117 (а.с. 36 (зворот)).
Отже, за результатами дослідження та оцінки долучених до матеріалів справи доказів щодо понесення витрат на правову допомогу у їх сукупності, вимоги з приводу стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката є обґрунтованими, оскільки становлять сплачені позивачем витрати лише за написання позовної заяви, з огляду на те, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, витрати на правову допомогу покладаються на відповідача у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Враховуючи те, що позов було пред`явлено засобами системи «Електронний суд», та такийпідлягає до задоволення судовий збір слід стягнути з відповідача у розмірі 2 662,40 гривень на користь позивача.
Керуючись ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 6, 15, 205, 207, 526, 626, 627, 628, 638, 639, 1054, 1055 ЦК України, ст. 5, 13, 81, 137, 139, 141, 259, 264, 265 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №F-00167348 від 20.01.2025 у розмірі 9 120 (дев`ять тисяч сто двадцять) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс».
Стягнути з ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять) тисяч гривень 00 копійок на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс».
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, 04112, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 43453613.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повний текст рішення складено 16.06.2026.

Суддя Головатий А.П.