Справа № 533/126/26
Провадження № 1-кп/533/29/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді – ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 (у режимі ВКЗ).,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
захисника – адвоката ОСОБА_5 (у режимі ВКЗ),
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 12025170520000399, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09.07.2025 за обвинуваченням:
-  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження: місто Джетигара, Костанайська область, Казахстан; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; громадянин України; одружений; військовослужбовець (старший солдат); групи інвалідності не має; учасник бойових дій; на утриманні має неповнолітню дитину 2011 року народження; податковий номер 2954815911; раніше несудимий,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України (КК України),

ВСТАНОВИВ:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.05.2025 № 149 солдат ОСОБА_4 (Г-197882) уважається таким, що 05 травня 2025 року приступив до виконання обов`язків за посадою механіка-водія евакуаційного відділення взводу технічного обслуговування озброєння та військової техніки 1-го батальйону оперативного призначення (ВОС-113258П) військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

01 червня 2025 року приблизно о 21 годині 45 хвилин ОСОБА_4 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , коли додому з прогулянки прийшли його діти та розповіли про те, що місцеві мешканці на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_7 чіплялися до них. 

Після цього ОСОБА_4 , маючи намір розібратися з кривдниками своїх дітей, достеменно знаючи, що ОСОБА_7 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , направився за вказаною адресою та покликав господаря будинку, однак до нього ніхто не вийшов. Після цього ОСОБА_4 зайшов через незачинені двері до приміщення вказаного будинку, де в одній з кімнат виявив ОСОБА_8 .

У цей момент в ОСОБА_4 , на ґрунті особистих неприязних відносин до ОСОБА_8 , виник протиправний умисел, направлений на заподіяння останньому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання ОСОБА_8 тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, наблизився до останнього та наніс не менше двох ударів ногами у взутті у ділянку обличчя та грудної клітини ОСОБА_8 , від яких останній втратив свідомість.

Унаслідок вказаних умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини, переломів з 3 по 8 ребер праворуч, масивного правобічного пневмотораксу із дислокацією середостіння, підшкірної емфіземи праворуч, закритої черепно-мозкова травми, струсу головного мозку, параорбітальної гематоми, рани обличчя під лівим оком. Згідно з висновком експерта за результатами проведеної судово-медичної експертизи за ступенем тяжкості закрита травма грудної клітини та ушкодження, які її уторили, визначаються як тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпечних для життя.

Своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя у момент заподіяння потерпілому, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України

ІІ. Позиція обвинуваченого

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав повністю та беззаперечно вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, погодився з усіма фактичними обставинами справи, які наведено в обвинувальному акті.

Надав пояснення, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Пояснив, що діяв на емоціях, так як потерпілий був нетверезим, чіплявся до його дітей та їхнього товариша. Підтвердив факт завдання тілесних ушкоджень потерпілому. Жалкував про вчинене. Стверджував, що така поведінка не є для нього характерною, таке трапилося вперше.

ІІІ. Позиція потерпілого (а.с. 22)

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що не має до обвинуваченого претензій матеріального чи морального характеру, при призначенні покарання покладався на розсуд суду.

ІV. Оцінка суду

Ураховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та правильно розумів зміст обставин, зазначених в обвинувальному акті, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження всіх доказів і обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням наявних доказів що містяться в матеріалах справи, а також дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. 

Установлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, викладені у формулюванні обвинувачення, визнаються судом доведеними.

Ураховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена та його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 121 КК України.

V. Призначення покарання за обвинуваченням, що визнано судом доведеним

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до статті 66 КК України: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, яка обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України – відсутні.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України бере до уваги:
- класифікацію кримінального правопорушення, згідно зі статтею 12 КК України яке відносяться до тяжкого злочину;
- ураховує наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення);
- особу винного – сімейний стан (одружений); не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра (а.с. 49); мобілізований та проходить військову службу (а.с. 43-47, 48); має на утримання неповнолітню дитину;
- обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с. 50-51);
- наявність в обвинуваченого постійного місця проживання;
- відсутність вимог потерпілого про призначення суворого покарання;
- відсутність обставин, які обтяжують покарання, та наявність обставин, які пом`якшують покарання;
- позитивні характеристики обвинуваченого за місцем проходження військової служби (а.с. 47 (на звороті));
- досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, згідно з якою ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб – як середній. 

Орган пробації уважає, що виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства можливе. На думку органу пробації, зважаючи на виявленні фактори ризику вчинення повторного правопорушення (криміногенні потреби), у випадку прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, доцільно, крім обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на особу додаткові обов`язки, передбачені ч. 3 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що є всі підстави призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкцій статті закону, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

Підстав для обрання більш м`якого або суворішого покарання суд не вбачає. Також суд не вбачає підстав для застосування додаткового покарання у виді позбавлення військового звання.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , враховуючи, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженого (ч. 2 ст. 50 КК України), думку учасників провадження, досудову доповідь, а також те, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має позитивні характеристики, суд уважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, і тому до нього слід застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, які є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого. 

Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України, ч. 1 ст. 163 КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у даному кримінальному проваджені відсутні.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

З цих підстав, керуючись ст. 50, 63, 75, 76, ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України, ст. 91, 349, 368, 370-371, 373-374, 376, ч. 15 ст. 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України,  і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком – 2 роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за поведінкою ОСОБА_4 , звільненого від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку покласти на командира військової частини за місцем проходження засудженим військової служби, а у випадку його звільнення з військової служби - на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

На вирок можуть бути подані апеляції до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Роз`яснити учасникам право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1