справа № 208/4876/26 
провадження № 2/208/4589/26 

РІШЕННЯ
Іменем України

16 червня 2026 р.   м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського Дніпропетровської області в складі: Головуючого, судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання – Золотоноші А.Р., представника позивача – адвоката Плетенко К.Ю., відповідача – ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання,-

встановив:

Представник позивача ОСОБА_2 – адвокат Плетенко К.Ю. звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання.
В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . 
На теперішній час позивачка є студенткою 1 курсу Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара і навчається з 01.09.2025 року на факультеті української й іноземної філології та мистецтвознавства, форма навчання – денна, термін закінчення навчання – 30 червня 2029 року.
Відповідач ухиляється від її утримання, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатною особою.
Тому, представник позивача просить суд: стягувати аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання позивача, як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до закінчення нею навчання в Дніпровському національному університеті імені Олеся Гончара, але не більше ніж до досягнення нею 23 років; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн..
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 – адвокат Плетенко К.Ю. позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги позивача визнав частково, а саме не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на користь позивача у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. У відзиві зазначив, що він на даний час продовжує сплачувати аліменти на користь молодшої доньки ОСОБА_5 .. З червня місяця його звільнили з попереднього місця роботи та він має лише одне джерело доходу, яке складає 6000-8000 грн. на місяць. У зв`язку з чим, він не має можливості задовольнити вимогу позивача в компенсації правничої допомоги адвоката позивача, тому просить суд відмовити в цій частині.
В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 не з`явилась, повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити за її відсутністю.
Ухвалою суду від 03 червня 2026 року відкрито провадження по справі.
Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , актовий запис №404.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є повнолітньою, що підтверджується копією паспорта громадянина України – документ № НОМЕР_2 , виданий 26.07.2022 року.
Відповідно до довідки вих.87-225-157, наданої 14.04.2026 р. Дніпровським національним університетом імені Олеся Гончара, вбачається, що ОСОБА_2 , є здобувачкою вищої освіти 1 курсу денної форми здобуття освіти гр. УК-25 факультету української й іноземної філології та мистецтвознавства ДНУ. Навчається за рахунок коштів фізичних осіб. Термін навчання: з 01.09.2025р. по 30.06.2029р..
Відповідно до постанови від 23.04.2026 року заступника начальника Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Тичинської О.О. про внесення змін до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10.10.2025 року (ВП №57989140) встановлено, що з ОСОБА_1 стягувались аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 заробітку платника аліментів, але, не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня надходження заяви до суду з 17 жовтня 2018 року до повноліття дітей. У зв`язку з тим, що 18.04.2026 ОСОБА_2 набувала повноліття постановлено стягнення аліментів проводити у розмірі 1/6 частини заробітку платника аліментів, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.04.2026 року.
Відповідачем також долучено до матеріалів справи: розпорядження Профспілки металургів і гірників України №22-к від 19 травня 2026 року «Про припинення трудового договору», відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_1 звільнено з посади провідного фахівця з діяльності професійних спілок за власним бажанням п.1 ст.38 КЗпП України. Дата звільнення – 29 травня 2026 року; розрахунковий лист за квітень 2026 року, відповідно до якого вбачається, що оклад ОСОБА_1 за посадою викладач складає 6294,00 грн..
Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Згідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Згідно до роз`яснень наданих у п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
У постанові від 16 лютого 2022 року у справі №381/2423/20 Верховний Суд зазначив, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд встановивши, що ОСОБА_2 продовжує навчатися та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати її, приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню доньку, адже обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання.
При визначенні розміру аліментів суд враховує визначені у частині дев`ятій статті 7 СК України загальні засади регулювання сімейних відносин, а саме: справедливість, добросовісність і розумність.
Як було зазначено вище, сплата аліментів на утримання повнолітньої дитини не є безумовним обов`язком батьків та залежить від низки обставин, які суд враховує при ухваленні рішення.
Заявляючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання як на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, ОСОБА_2 в позовній заяві не навила обґрунтувань з посиланням на відповідні докази щодо необхідності визначення аліментів саме у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до статті 182 СК України, визначаючи розмір аліментів суд має виходити з їх необхідності і достатності для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Поряд з цим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.
Позивач належними та допустимими доказами не довів наявність у неї дійсної потреби в отриманні аліментів саме у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, і що саме такий розмір забезпечить її гармонійний розвиток.
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).
Згідно з частинами другою, третьою, четвертою статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Отже, враховуючи те, що відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , а також, те, що він матеріальну допомогу на утримання доньки, яка є повнолітньою та продовжує навчання, не надає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме у стягненні з відповідача аліментів на користь повнолітньої доньки в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи із дня пред`явлення даного позову до суду і на період навчання позивача, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 331,20 гривень на користь держави.
Представник позивача також просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.. 
Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Вивчивши надані представником позивача докази понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу, а саме: договору на надання правової допомогивід 20 квітня 2026 року, додаткової угоди №1 до договору про надання правничої допомоги від 20.04.2026 року, акту виконаних робіт №1 від 21.04.2026 року до договору про надання правничої допомоги від 20.04.2026 року, з урахуванням матеріалів справи, її категорії та складності (малозначність спору, що не потребує вивчення великого обсягу фактичних обставин справи та аналізу значного обсягу судової практики), характер та обсяг наданих адвокатом послуг, з огляду на те, що розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження, позовні вимоги задоволені частково, виходячи з принципу розумності, справедливості та пропорційності, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн..
Керуючись ст. ст. 7, 180, 182, 183, 191, 198, 199, 200 СК України, ст.ст. 7, 12, 19, 76, 81, 83, 89, 137, 141, 247, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, - 

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, задовольнити частково.
Стягувати аліменти з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП – НОМЕР_3 , адреса реєстрації – АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_4 , адреса реєстрації – АДРЕСА_2 ) на її утримання, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), до закінчення ОСОБА_2 навчання у Дніпровському національному університеті імені Олеся Гончара, термін навчання до 30.06.2029р., але не більше ніж як до досягнення нею двадцяти трьох років.
Стягнення аліментів проводити щомісячно, починаючи з 23 квітня 2026 року.
В силу ст.430 ЦПК України рішення по справі в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп..
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп..
В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто через Дніпровський апеляційний суд. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості сторін:
позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП – НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП – НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя  Похваліта С. М.