РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2026 року	Справа № 495/464/26	
 	Номер провадження 2/495/859/2026	

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Волкової Ю.Ф.,
із участю секретаря судового засідання Мартиненко Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про повернення надміру виплачених сум пенсійних виплат,
встановив:
датою ухвалення судового рішення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України).
22.01.2026 представник Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про повернення надміру випалчених сум пенсійних виплат.
1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
1.1. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області з 22.03.2015 та отримує пенсію в разі втрати годувальника, яку було призначено відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV на двох утриманців: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
21.07.2025 ОСОБА_2 звернулась до Головного управління про виділення частки пенсії в разі втрати годувальника. До заяви надана довідка № 894 від 15.07.2025 про навчання в Одеському національному морському університеті.
Розпорядженням від 28.07.2025 ОСОБА_2 було виділено частку пенсії з 01.09.2025. Розмір частки пенсії, призначеної з 01.08.2025 по 31.08.2025 грн кожному утриманцю склав 1519,00 грн. 
З 01.09.2025 розмір пенсії утриманцю ОСОБА_3 склав 3038,00 грн. У зв`язку із закінченням строку дії довідки про навчання виплату пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_2 було припинено з 01.09.2025. ОСОБА_1 за період з 01.09.2025 по 30.11.2025 отримувала пенсію в розмірі 3038, 00 грн.
Заяву на подовження виплати пенсії в разі втрати годувальника по виділеній долі та довідку про навчання від 05.11.2025 № 919 ОСОБА_2 надала 14.11.2025.
Розпорядженням від 21.11.2025 ОСОБА_2 подовжено виплату пенсії з 01.09.2025, розмір частки призначеної пенсії в разі втрати годувальника з 01.09.2025 обом утриманцям склав 1519,00 грн. 
Пенсію за період з 01.09.2025 по 30.11.2025 ОСОБА_2 було виплачено в грудні 2025 року в сумі 4557,00 грн.
Таким чином, по о/р НОМЕР_1 виникла переплата пенсії у сумі 4557,00 грн за період з 01.09.2025 по 30.11.2025 у зв`язку з подовженням виплати пенсії в разі втрати годувальника по виділеній долі. Головним управлінням було прийнято рішення № 4234 від 25.11.2025 про прийняття суми переплати на облік, про що ОСОБА_1 повідомлено листом від 02.12.2025 № 1500-0404-8/194696.
Станом на теперішній час переплата не відшкодована.
1.2. Відповідач правом подачі відзиву не скористався.
2. Рух справи у суді.
22.01.2026 позов надійшов до суду.
Ухвалою від 27.01.2026 вказану позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.
05.02.2026 представник позивача подала до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою від 10.02.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.
Учасники справи у судове засідання не прибули.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить розгляд справи здійснювати у його відсутність.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином; про причини неявки та про відкладення розгляду справи суду не заявила.
Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України.
4. Фактичні обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області з 22.03.2015 та отримує пенсію в разі втрати годувальника, яку було призначено відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV на двох утриманців: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією заяви про перерахування пенсії.
21.07.2025 ОСОБА_2 звернулась до Головного управління про виділення частки пенсії в разі втрати годувальника. До заяви надана довідка № 894 від 15.07.2025 про навчання в Одеському національному морському університеті.
Розпорядженням від 28.07.2025 ОСОБА_2 було виділено частку пенсії з 01.09.2025. Розмір частки пенсії, призначеної з 01.08.2025 по 31.08.2025 грн кожному утриманцю склав 1519,00 грн. 
З 01.09.2025 розмір пенсії утриманцю ОСОБА_3 склав 3038,00 грн. У зв`язку із закінченням строку дії довідки про навчання виплату пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_2 було припинено з 01.09.2025. 
ОСОБА_1 за період з 01.09.2025 по 30.11.2025 отримувала пенсію в розмірі 3038, 00 грн.
Заяву на подовження виплати пенсії в разі втрати годувальника по виділеній долі та довідку про навчання від 05.11.2025 № 919 ОСОБА_2 надала 14.11.2025.
Розпорядженням від 21.11.2025 ОСОБА_2 подовжено виплату пенсії з 01.09.2025, розмір частки призначеної пенсії в разі втрати годувальника з 01.09.2025 обом утриманцям склав 1519,00 грн. 
Пенсію за період з 01.09.2025 по 30.11.2025 ОСОБА_2 було виплачено в грудні 2025 року в сумі 4557,00 грн.
Таким чином, по о/р НОМЕР_1 виникла переплата пенсії у сумі 4557,00 грн за період з 01.09.2025 по 30.11.2025 у зв`язку з подовженням виплати пенсії в разі втрати годувальника по виділеній долі. Головним управлінням було прийнято рішення № 4234 від 25.11.2025 про прийняття суми переплати на облік, про що ОСОБА_1 повідомлено листом від 02.12.2025 № 1500-0404-8/194696.
Станом на теперішній час переплата не відшкодована.
5. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення
Відповідно до положень статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно зі ст. 1 вказаного Закону пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до ст. 9 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності.
Згідно з абз. 2 п. 2 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти – до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні. 
Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним. 
Згідно до ч. 2 ст. 38 Закону, зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.
Згідно ч. 1 ст. 50 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 за № 6-4 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 25.11.2014 № 25-3) (далі Порядок).
Відповідно п. 3, 4 вказаного Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії. У разі припинення виплати пенсії відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.
За приписами ч. 1, 4 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.
Аналіз зазначених норм чинного законодавства свідчить, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані позивачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.
Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.
Положеннями ст.1215 ЦК України визначені випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Зокрема, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Аналіз положень ст.1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою пенсія не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.
Отже, виходячи із характеру та суті даного спору, вимог діючого законодавства, суд вважає, що обов`язковому доказуванню під час розгляду даної справи підлягає факт рахункової помилки позивача при виплаті пенсії відповідачу та недобросовісності (зловживань) з його боку.
На правильне застосування вказаних норм звертав увагу Верховний Суд у постанові від 06.02.2019 у справі №545/163/17.
Таким чином, повернення надмірно виплаченої суми пенсії передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо є рахункова помилка позивача при виплаті пенсії та така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.
Законодавство України встановлює два виключення з цього правила:
по - перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату;
по - друге, у разі недобросовісності з боку набувача.
При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
Наведене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження №14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2019 по справі №404/4822/15-ц (провадження №14-55цс19) зазначено, що повернення надмірно сплачених сум пенсій можливе шляхом стягнення таких сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, зокрема, у випадку надання ним недостовірних (явно неправильних) даних, тобто у випадку недобросовісної поведінки набувача.
Отже, механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через його зловживання.
Зазначене узгоджується з правовими позиціями викладеними у постановах Верховного Суду від 31.01.2019 (справа №554/6495/17-ц), від 31.10.2019 (справа №607/657/17) та від 20.03.2019 (справа №345/1493/17-ц).
Такі ж висновки містяться у рішеннях ЄСПЛ у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії».
Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити, що факт переплати пенсії, що враховуються при її обчисленні, відбувся у зв`язку із поданням пенсіонером завідомо недостовірних відомостей.
Правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-91цс14 (постанова від 02 липня 2014 року) визначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.
Відповідно до ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсію, заподіяну шкоду.
Згідно ч.ч. 1-3ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
6. Розподіл судових витрат.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено повністю тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий у сумі 2 662 грн 40 коп. 
Керуючись ст.ст.4,10,12,13,18,19,81,141,178,187,211,247,258,259,273,274-279 ЦПК України, суд
ухвалив:
позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України Одеської області 4 557 грн (чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят сім грн).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України Одеської області витрати по сплаті судового збору у сумі 2 622 грн 40 коп. (дві тисячі шістсот шістдесят дві грн 40 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Повний текст судового рішення складений 07.05.2026.
Повне найменування сторін:
позивач – Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області, код ЄДРПОУ: 20987385, місцезнаходження: вулиця Канатна, 83, місто Одеса;
відповідач – ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Ю.Ф. Волкова