Справа № 164/1281/24 
п/с 1-кп/164/52/2026 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 травня 2026 року. Сел. Маневичі. 

Маневицький районний суд Волинської області в складі:
головуючої – судді ОСОБА_1 
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12024035540000030 від 20 березня 2024 року про обвинувачення  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Маневичі Волинської області, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, із середньо – спеціальною освітою, неодружений, непрацюючий, раніше неодноразово судимий, 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, -

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 , 
обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , 

В С Т А Н О В И В:

Вироком Маневицького районного суду Волинської області від 8 грудня 2023 року ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт. 26 січня 2024 року ОСОБА_3 поставлено на облік у Камінь – Каширському РС №3 філії ДУ «Центр пробації» та ознайомлено з порядком відбуття призначеного покарання, попереджено про наслідки ухилення від відбування покарання. ОСОБА_3 4 березня 2024 року вручено направлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відбуття покарання, однак останній для відбуття покарання не з`явився. 
Відповідно до ст. 37 Кримінально – виконавчого кодексу України на засудженого покладено обов`язок додержуватися встановленого порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для нього об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації. 
Також ОСОБА_3 попереджено про притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 389 КК України у разі ухилення від відбування вказаного покарання, однак він, діючи з прямим умислом, не маючи поважних причин, що фактично позбавляли можливості виконати вказаний обов`язок, із метою ухилення від відбування покарання, не прибув для його відбування, чим ухилився від відбування призначеного вироком суду покарання. 
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 389 КК України, оскільки, будучи засудженим до покарання у вигляді громадських робіт ухилявся від його відбування. 

Позиція обвинуваченого.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні спочатку заперечував, даючи показання про те, що не мав наміру ухилятися від відбування покарання у вигляді громадських робіт, однак не відбув, так як був змушений звернутися в лікарню через травму. В медичному закладі йому повідомили, що для отримання медичної допомоги потрібний паспорт, тому він звернувся також до відповідної установи для його отримання. 
У подальшому, після дослідження усіх доказів у цьому кримінальному провадженні, обвинувачений свою винуватість визнав повністю, зазначивши, що дійсно мав намір ухилятися від виконання покарання у вигляді громадських робіт, про вирок йому було відомо. Причини ухилення сам не може пояснити, просив суворо не карати. 

Обсяг доказів, що підлягали дослідженню. 
Окрім повного визнання своєї винуватості у інкримінованому кримінальному правопорушенні, вина ОСОБА_3 також підтверджується дослідженими судом матеріалами кримінального провадження, а саме:
-вироком Маневицького районного суду Волинської області від 8 грудня 2023 року, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт (а.п.45 - 46);
-направленням начальника Камінь – Каширського РС №3 філії Центру пробації у Волинській області від 4 березня 2024 року, відповідно до якого засуджений ОСОБА_3 повинен був приступити до відбування покарання у вигляді громадських робіт 6 березня 2024 року (а.п.47); 
-попередженням про притягнення до кримінальної відповідальності у випадку порушення порядку та умов відбування покарання від 8 березня 2024 року, підписаним обвинуваченим Матвійчуком 8 березня 2024 року (а.п.48); 
-інформаціями з ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15 березня 2024 року, 22 березня 2024 року та 23 квітня 2024 року, 9 травня 2024 року , згідно з якими ОСОБА_3 не прибув за направленням та не приступив до відбування покарання у вигляді громадських робіт (а.п.49, 57, 61);
-інформацією з КНП «Маневицька багатопрофільна лікарня» Маневицької селищної ради від 12 березня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_3 звертався у приймально – діагностичне відділення 15 лютого 2024 року, був оглянутий лікарем – хірургом і від медичної допомоги відмовився (а.п.50);
-обліковою карткою №2/2024 та довідками про відбутий засудженим до громадських робіт час покарання і вчинення правопорушення ОСОБА_3 , з яких вбачається, що обвинувачений не з`явився з направленням та не приступив для відбування покарання у виді 150 годин громадських робіт без поважних причин після винесення 8 березня 2024 року попередження про притягнення до кримінальної відповідальності (а.п.51 – 53);
-інформацією з КНП «Маневицька багатопрофільна лікарня» Маневицької селищної ради від 25 березня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_3 звертався у приймально – діагностичне відділення 15 лютого 2024 року, був оглянутий лікарем – хірургом та встановлено діагноз: розрив лівого ключично – акроміального з`єднання (а.п.58).
Допитана у судовому засіданні начальник Камінь – Каширського РС №3 філії Центру пробації у Волинській області ОСОБА_6 суду дала показання про те, що засуджений до покарання у вигляді громадських робіт ОСОБА_3 перебував на обліку в секторі з 26 січня 2024 року. 05 лютого 2024 року його було ознайомлено із порядком відбування покарання та скеровано до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак засуджений не з`явився і йому було оголошено попередження. Також для з`ясування причини неприбуття для виконання громадських робіт працівниками РС неодноразово здійснювався виїзд за місцем проживання ОСОБА_3 , він перебував вдома, відпочивав із друзями. Причинами зазначав то те, що живіт болів, то руку травмував, обіцяв відпрацювати громадські роботи пізніше. 28 квітня 2024 року ОСОБА_3 сам прийшов у філію Центру пробації і повідомив, що наміру відбувати покарання у вигляді громадських робіт він не має. 
Допитана у судовому засіданні адміністратор ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 суду дала показання про те, що ОСОБА_3 згідно із направленням центру пробації мав відбувати у них покарання у вигляді громадських робіт, однак не з`являвся. 
Лікар – хірург КНП «Маневицька БЛ» ОСОБА_8 , допитаний в якості свідка, підтвердив, що бачив обвинуваченого ОСОБА_3 на приймальному відділенні, бо мав скарги на травму плечового поясу. Це була не свіжа травма, від знеболювального відмовився. 
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання. 
Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено, оскільки, на думку суду, визнання своєї винуватості обвинуваченим після дослідження усіх доказів лише спрямоване на пом`якшення покарання у випадку доведення винуватості. 
Обставин, які б обтяжували покарання, також відсутні. 

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.
У судових дебатах прокурор просив суд призначити обвинуваченому покарання у виді 2 років 6 місяців обмеження волі, захисник та обвинувачений просили призначити 1 рік пробаційного нагляду. 
При призначенні покарання суд керується положеннями статей 50, 65 КК України, в силу яких суд зобов`язаний призначаючи покарання врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання з тим, щоб особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, було призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, як цією особою, так і суспільними спостерігачами, які оцінюють співмірність вчиненого діяння та покарання.
При цьому покарання має на меті не тільки кару, але й має реалізувати принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
На підставі викладеного, ураховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальностей, за місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч. 2 ст. 50 КК України, обираючи міру покарання, передбачену санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_3 винуватим, вважає за необхідне призначити йому покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді обмеження волі.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
На думку суду, таке покарання буде необхідним для досягнення легітимної мети призначення покарання, а саме виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати, речові докази відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження - запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
На підставі викладеного, керуючись ст.368, 374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі. 
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання. 
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати, речові докази відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження - запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя 
Маневицького районного суду       
Волинської області        ОСОБА_1