Р I Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.06.2026 
м. Лозова Харківської області
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: 
головуючого - Харабадзе К.Ш., 
за участю секретаря - Петренко Ю.С.,
Справа № 629/1441/26
Номер провадження 2/629/976/26
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – ОСОБА_2 
відповідач – ОСОБА_3 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу про зменшення розміру аліментів,
у с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого в подальшому були зменшені, про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що судовим наказом Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.09.2020 з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 18 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. 20.02.2020 між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено шлюб, від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.12.2025 з позивача на користь відповідача ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду 01.12.2025 і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду – 01.12.2025 до досягнення донькою, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років. Таким чином, загальний розмір аліментних зобов`язань позивача складає 62,5 % від його доходу. Позивач є військовослужбовцем та отримує офіційний дохід. Отже, аліменти на утримання дітей та дружини щомісяця відраховуються з його заробітної плати. Крім того, 05 лютого 2025 року Позивачем було укладено договір купівлі-продажу на придбання житла за програмою «Є Оселя». Укладення вказаного договору купівлі-продажу нерозривно пов`язане із укладенням кредитного договору, про це зазначено у пункті 3 Договору купівлі-продажу. Згідно довідки від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 12 травня 2026, розмір поточної заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором, яка станом на 12 травня 2026 року становить 1 648 843,81 грн. На підставі вищевикладеного, просить змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за судовим наказом, виданим 03 вересня 2020 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області по справі № 629/3790/20, з 1/4 на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи із дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення ОСОБА_4 повноліття. Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.12.2025 року по цивільній справі № 629/8517/25, щомісячно, з 1/4 на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи із дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення ОСОБА_5 повноліття. Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на її утримання, з 1/6 на 1/10 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення донькою, ОСОБА_5 , трьох років.
Представник відповідачки ОСОБА_2 – адвокат Свистун А.В. у поданому відзиві на позовну заяву зазначив, що наявність у позивача на утриманні двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від першого шлюбу, а зменшення розміру аліментів суперечитиме її інтересам, так як аліменти, які сплачує ОСОБА_1 в повному обсязі витрачаються на освіту неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (на репетиторів з основних шкільних предметів, так як дистанційне навчання не може змагатися з навчанням офлайн та на різноманітні позашкільні заклади, які займаються творчим і спортивним розвитком дітей). Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою (згідно позовної заяви ОСОБА_1 для другої сім`ї пропонує позовні вимоги у розмірі 1/8 та 1/10 часток від його доходів, що на 1/10 більше, чим для неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ). ОСОБА_1 є військовим і отримує зарплату понад 30 тисяч гривень, а інколи його заробітна плата може бути більше, ніж 100000 гривень. Крім того, наприкінці 2024 року або на початку 2025 року позивачем було придбано квартиру в м. Одеса, яка не може вартувати нижче 1 мільйона гривень. Неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має де-які медичні вади, у зв`язку з чим ОСОБА_2 регулярно витрачає на її лікування чималі кошти.
Позивач ОСОБА_1 в наданій відповіді на відзив зазначив, що твердження відповідача про високий та стабільний дохід позивача є недостовірними. Основне грошове забезпечення позивача становить близько 31 000 грн на місяць. Під час виконання завдань із захисту державного кордону України позивач міг отримувати додаткові премії, які мають тимчасовий характер та не перевищують 30 000 грн. Посилання відповідача на значні витрати на дитину не підтверджені доказами. Фактично дитина відвідує художню школу та репетитора з англійської мови. Інші витрати документально не підтверджені. При цьому позивачем було надано посвідчення учасника бойових дій, що дає право на відповідні пільги, а саме: безкоштовне харчування, знижки при відвідуванні учбових закладів та різноманітних гуртків, чим відповідач ОСОБА_2 користується ще з перебування ОСОБА_4 у дитячому садку. Відповідачем не надано жодного належного доказу фактичних витрат на дитину (чеки, квитанції, договори). За наявною інформацією, відповідач тривалий час не мала офіційного працевлаштування та доходу. Водночас відсутні докази цільового використання аліментів виключно на дитину, не для утримання відповідача ОСОБА_2 . Дані ствердження представника ґрунтуються виключно на припущеннях, жодних належних доказів не надано. Щодо придбання житла зазначив, що воно здійснено за кредитною програмою «є-Оселя», що створює додаткове фінансове навантаження, а не свідчить про покращення матеріального становища. Участь у цій програмі не є доказом покращення матеріального стану, оскільки передбачає кредитне навантаження та державну підтримку; процес оформлення розпочато ще у вересні 2024 року, до моменту відомостей про вагітність. Це не є показником надлишкового доходу, а навпаки — свідчить про потребу у державній підтримці та кредитному навантаженні. Частина доходів тепер спрямована на погашення кредиту, що зменшує реальну платоспроможність позивача.
В наданих заперечення на відповідь на відзив представник відповідачки ОСОБА_2 – адвокат Свистун А.В. зазначив, що позивач належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення свого майнового стану. Також, згідно наданих документів, не знайшло своє підтвердження, що дитина від другого шлюбу потребує постійного стороннього догляду, що є однією із підстав того, що його дружина не працює. Отже, наявність у позивача на утриманні двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а зменшення розміру аліментів суперечитиме її інтересам. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. ОСОБА_1 фактично проживає з ОСОБА_3 та неповнолітньою ОСОБА_5 і навіть якщо припустити, що позивач тільки перераховує своїй дружині аліменти на неї та неповнолітню доньку, то це все одно більше ніж для неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Підставою стверджувати, що ОСОБА_1 фактично проживає зі своєю дружиною за однією адресою є те, що в позовній заяві адреса фактичного мешкання Відповідача 2, є тією ж адресою, що зазначена в договорі купівлі-продажу від 05.02.2025 року. Щодо надання доказів про покращення матеріального стану ОСОБА_1 , зазначив, що згідно наданого останнім договору купівлі-продажу квартири від 05.02.2025 року, він придбав квартиру вартістю 2 147 539 гривень, при цьому 430000 гривень він сплатив до підписання договору. Ця інформація, як найкраще свідчить про суттєве покращення майнового стану ОСОБА_1 , а не погіршення, як він намагається довести. Також про відсутність причин вважати, що у позивача погіршився матеріальний стан, свідчить рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.12.2025 року по справі № 629/8517/25, в якому вказано, що ОСОБА_1 працездатний, є військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, отримує дохід, а тому може сплачувати аліменти.
В наданій відповіді на заперечення позивач ОСОБА_1 зазначив, що договір купівлі-продажу квартири укладено у кредит, а перший внесок позивач зміг накопичити за 29 років життя, поступово, без шкоди для сплати аліментів. Аліменти на користь ОСОБА_2 за весь період сплачувалися своєчасно фінансовими органами військових частин, де він проходив службу. Жодної заборгованості чи прострочення не було. На даний момент з доходу позивача здійснюються такі відрахування: 1/4 (25%) від усіх доходів — на двох дітей; 1/6 (понад 16%) — на утримання дружини ОСОБА_3 ; крім цього, щомісячно сплачуються кредитні платежі за іпотекою. Таким чином, сукупне навантаження фактично перевищує 50% щомісячного доходу позивача, що суперечить вимогам частини 1 статті 70 Закону України “Про виконавче провадження”. теперішнє співвідношення обов`язкових платежів позивача є надмірним, істотно знижує рівень його матеріального забезпечення і призводить до фінансового виснаження. Це, своєю чергою, негативно впливає на морально-психологічний стан позивача, що є неприпустимим для військовослужбовця, який несе службу під час воєнного стану. Фінансова нестабільність у таких умовах може позначитись на виконанні службових обов`язків, що також потребує врахування судом при розгляді цієї справи.
В наданих письмових поясненнях на заяву про зменшення розміру позовних вимог представник відповідачки ОСОБА_2 – адвокат Свистун А.В. зазначив, що сума отриманих доходів позивача за 2025 рік та перший квартал 2026 року, в якості заробітної плати –1028266,74 гривень, а з урахуванням продажу автомобіля – 1356266,74 гривень. Якщо порівняти доходи ОСОБА_1 за 2024-2025 роки, то можливо прийти до висновку, що в 2025 році останній отримав доходів на третину більше ніж в 2024 році, з чого слідує, що матеріальний стан позивача – значно покращився. Середньомісячний дохід ОСОБА_1 за останні 15 місяців складає – 68551,16 гривень, що після сплати податків майже вдвічі більше, і цей дохід без урахування 328 тис. грн. отриманих від продажу автомобіля.
Фактично аліменти на дружину і другу дитину залишаються в його сім`ї, тому що він мешкає зі своєю дружиною і дитиною разом. А витрати на першу дитину і іпотеку не перевищують 30 % від його доходів, що є підставою стверджувати, що для позивача ці сплати не є важким фінансовим навантаженням. Якщо перевести в цифри, то залишок коштів від його доходів, які залишаються у нього після іпотечних виплат і аліментів на першу дитину – приблизно 40000 гривень.
В наданих запереченнях на заперечення на пояснення на заяву про зменшення розміру позовних вимог представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Єнчева О.О. зазначила, що у поясненнях представник відповідача зазначає, що позивачем у червні 2025 року було отримано дохід від продажу автомобіля. Однак, з такими доводами погодитись неможливо, оскільки грошові кошти отримані від продажу автомобіля, що належав позивачу не є доходом, оскільки не зумовлює приросту фінансового стану позивача. Статтею 81 СК України встановлено, що перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінетом Міністрів України від 26.02.1993 №146 затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Формулювання у підпункті 19 Переліку "інші види заробітку" не є тотожним поняттю “доходу”, оскільки за своєю економічною суттю дохід від продажу майна не є "заробітком". Включення в дохід суми грошових коштів, отриманих від продажу майна, суперечить ст. 195 СК України та виходить за межі видів доходів, передбачених у п. 1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Дана позиція знайшла своє відображення в постановах Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 15.06.2022 року справа №682/1277/20, від 22.12.2021 в справі № 359/6235/18, від 29.05.2019 року в справі № 682/2133/14-ц. Звертає увагу на прохальну частину заяви про зменшення розміру аліментів, в якій Позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються як на одну дитину, так і на другу. Позивач не проживає разом із ОСОБА_3 та неповнолітньою ОСОБА_5 . Аліменти на дружину до досягнення дитиною 3-річного віку та аліменти на утримання ОСОБА_5 стягуються за рішеннями суду та вказані рішення суду перебувають в органах виконавчої служби на примусовому виконанні. Відповідно до положень сімейного законодавства України, обов`язок щодо утримання дитини покладається на обох батьків у рівній мірі. Позивач звертає увагу суду на те, що Відповідачка не має офіційного доходу, не надано доказів отримання нею стабільного заробітку чи інших джерел існування, за рахунок яких вона б забезпечувала свої та потреби дитини. За таких обставин фактичний фінансовий тягар утримання Відповідачки частково перекладається на кошти, що сплачуються Позивачем як аліменти. На переконання Позивача, заперечення Відповідачки щодо зменшення розміру аліментів обумовлені не виключно інтересами та реальними потребами дитини, а насамперед тим, що отримані аліментні платежі фактично використовуються також і для забезпечення особистих потреб самої Відповідачки. Відповідач не надала доказів того, що вона на такому ж рівні забезпечує дитину.
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Єнчева О.О. в судовому засіданні просила позов задовольнити у повному обсязі, зазначила, що обов`язок утримувати дитину покладається на обох батьків, а не лише на батька. Відповідач ОСОБА_2 не забезпечує утримання дитини на тому ж рівні, що позивач. 
Представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Свистун А.В. у судовому засіданні просив в задоволенні позовних вимог щодо ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі, вказав, що дитина ОСОБА_6 хворіє, потребує не менше 2000 грн. на своє утримання на місяць, відповідач працює неофіційно, майже всі свої доходи витрачає на дитину.
Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, в наданій суду заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, доходить до такого.
Судом встановлено, що судовим наказом Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.09.2020 з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 18 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , ОСОБА_1 20.02.2020 було укладено шлюб з ОСОБА_7 , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_8 ».
Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.12.2025 з позивача на користь відповідача ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду 01.12.2025 і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду – 01.12.2025 до досягнення донькою, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років.
Постановою старшого державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 05.02.2026 відкрито виконавче провадження № 80138845 з примусового виконання виконавчого листа № 629/8517/25 виданого 23.12.2025 Лозівським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої дитини – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду 01.12.2025 і до досягнення дитиною повноліття.
Постановою старшого державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 04.02.2026 відкрито виконавче провадження № 80138999 з примусового виконання виконавчого листа № 629/8517/25 виданого 23.12.2025 Лозівським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_3 аліментів на її утримання, у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду – 01.12.2025 до досягнення донькою, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років.
Як вбачається з довідки старшого державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 17.02.2026, згідно з матеріалами виконавчого провадження № 63025324, відкритого 16.09.2020 про виконання судового наказу № 629/3790/20 від 02.09.2020 Лозівського міськрайонного суду Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утриманні м/л доньки ОСОБА_4 у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 18 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, що пред`явлено до примусового виконання 11.09.2020, станом на 17.02.2026 заборгованість зі сплати аліментів з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання відсутня.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 05.02.2025, ОСОБА_1 було придбано квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно п. 3 Договору продаж майна вчинюється за суму 2147539 грн. 00 коп., з яких 430 000 грн. покупець сплатив до підписання цього договору, а решту 1717539 грн. 00 коп. покупець зобов`язується перерахувати після отримання іпотечного кредиту на придбання вказаної квартири.
Як вбачається з довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 12.05.2026, ОСОБА_1 05.02.2025 було укладено іпотечний кредит з плаваючою ставкою (для клієнта) № OSD1G900000044. Заборгованість за кредитом станом на 12.05.2026 становить 1648843.81 грн.
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків ДПС України про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 27.04.2026, ОСОБА_1 з січня 2025 року по березень 2026 року отримував дохід: січень 2025 року – сума доходів донорства – 148,40 грн., аліменти – 14550,52 грн., виплати військовослужбовцям – 82898,28 грн., лютий 2025 року – аліменти – 18847,98 грн., виплати військовослужбовцям – 63707,20 грн., березень 2025 року - сума доходу від донорства – 76,40 грн., інші доходи – 2271 грн., аліменти – 18982,38 грн., виплати військовослужбовцям – 60492,90 грн., квітень 2025 року – інші доходи – 3028 грн., аліменти – 17967,57 грн., виплати військовослужбовцям – 60803,97 грн., травень 2025 року – інші доходи – 3028 грн., аліменти – 12915,48 грн., виплати військовослужбовцям – 45707,20 грн., червень 2025 року – інші доходи – 3028 грн., аліменти – 8300,40 грн., виплати військовослужбовцям – 33707,20 грн., продаж рухомого майна - 328000 грн., липень 2025 року – сума доходу від донорства – 76,40 грн., інші доходи – 3028 грн., виплати військовослужбовцям – 45198,18 грн., серпень 2025 року – інші доходи 3028 грн., соціальні виплати – 1000 грн., аліменти – 26711,60 грн., виплати військовослужбовцям – 51523,70 грн., вересень 2025 року - інші доходи – 2734,97 грн., виплати військовослужбовцям – 19354,84 грн., інші доходи – 49815,60 грн., виплати військовослужбовцям – 36348,06 грн., жовтень 2025 року – виплати військовослужбовцям –96160,03 грн., листопад 2025 року – інші доходи – 103,11 грн., виплати військовослужбовцям – 54821,21 грн., надання зем. Ділянки с/г призначення, майнового паю в оренду, суборенду, емфітевзим – 8441,56 грн., грудень 2025 року – виплати військовослужбовцям – 45440,38 грн., січень 2026 року – виплати військовослужбовцям – 69011,65 грн., лютий 2026 року – виплати військовослужбовцям – 58558,58 грн., березень 2026 року – виплати військовослужбовцям – 52890,37 грн.
Як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків ДПС України про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 20.05.2026, ОСОБА_2 з січня 2025 року по березень 2026 року отримувала дохід: січень 2025 року - соціальні виплати з відповідних бюджетів – 7000 грн., лютий 2025 року - соціальні виплати з відповідних бюджетів – 7000 грн, благодійна допомога, у тому числі гуманітарна допомога – 28800 грн., березень 2025 року - соціальні виплати з відповідних бюджетів – 7000 грн., квітень 2025 року – відсутня інформація, травень 2025 року – інші доходи – 100 грн., червень 2025 року – інші доходи – 191,47 грн., липень 2025 року – інші доходи – 10,39 грн., серпень 2025 року – додаткове благо – 203,48 грн., вересень 2025 року - аліменти -951,70 грн., жовтень 2025 року – аліменти – 23389,30 грн., листопад 2025 року – аліменти – 13499,73 грн., грудень 2025 року – аліменти – 11189,69 грн., січень 2026 року – аліменти – 9246,65 грн., лютий 2026 року – аліменти – 14420,05 грн., додаткове благо – 167,70 грн., березень 2026 року – аліменти – 13024,26 грн.
Діти мають задовільний стан здоров`я, самостійного доходу не мають.
Судом встановлено, що позивач має задовільний стан здоров`я, працевлаштований, офіційно працює, отримує постійних дохід.
Відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, офіційно не працевлаштована, доказів неофіційного доходу не надано.

Відповідач ОСОБА_3 має задовільний стан здоров`я, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.
У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Згідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.
Стаття 7 Сімейного Кодексу України визначає, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. Регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя.
Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.
Згідно до частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Положеннями ст. 182 Сімейного Кодексу України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Також у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до частини 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Суд констатує, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Відповідно до правової позиції, відображеної у постанові Верховного Суду від 30 березня 2023 року в справі № 509/5304/20, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові 14 грудня 2022 року по справі №727/1599/22 (провадження №61-7814св22), зазначив, що народження у платника аліментів дитини у другому шлюбі відповідно до положень ст.192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Висновки судів попередніх інстанцій про те, що народження другої дитини спричинило зміну матеріального стану позивача є обґрунтованими, оскільки зазначена обставина очевидно потребує додаткових фінансових витрат.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2023 року у справі №682/2454/22 (провадження №61-10748св23).
Згідно з статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний Кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.
Суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).
Аналізуючи надані сторонами докази, в судовому засіданні доведено, що сімейний стан позивача змінився, ним було 20.02.2020 укладено шлюб, в шлюбі народилася дитина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також з часу ухвалення судом наказу 03.09.2020 матеріальне становище позивача змінилося, з нього стягуються крім аліментів на дитину – ОСОБА_6 аліменти на дитину ОСОБА_9 та на дружину до досягнення дитиною трьох років, позивач має кредитні зобов`язання, отже його витрати збільшилися.
Таким чином, зменшення розміру аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на кожну дитину з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав дітей та позивача. 
Визначаючи такий розмір стягнення аліментів на утримання дітей, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Тому, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, взаємний обов`язок батьків по утриманню дитини, те що у позивача змінився сімейний та матеріальний стан, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на утримання кожного з дітей до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно на дитину відповідного віку, з метою як найкращого забезпечення інтересів всіх дітей позивача, які мають рівні права на утримання від батька.
Щодо вимог позивача про зменшення розміру аліментів на утримання дружини ОСОБА_3 , суд зазначає на таке.
Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнала в повному обсязі.
За частиною 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Підстав для неприйняття визнання позову не встановлено.
За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для зменшення аліментів на утримання дружини ОСОБА_3 з 1/6 частини на 1/10 частини всіх заробітків (доходу) щомісячно.
Згідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Керуючись ст.ст. 4,5,12,13,76,78,81,83, 264-265,354 ЦПК України, 
у х в а л и в:
Позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів – задовольнити.
Зменшити розмір аліментів, що стягнуті з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовим наказом Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.09.2020 у справі № 629/3790/20 з частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів на 1/6 частину усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Зменшити розмір аліментів, що стягнуті з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.12.2025 у справі № 629/8517/25 з частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів на 1/6 частину усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Зменшити розмір аліментів, що стягнуті з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на її утриманні, рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.12.2025 у справі № 629/8517/25 з 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів на 1/10 частину усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.
Судовий наказ № 629/3790/20, виданий 03.09.2020 Лозівським міськрайонним судом Харківської областівідізвати з дня набрання даним рішенням законної сили.
Виконавчі листи № 629/8517/25, видані 23.12.2025 Лозівським міськрайонним судом Харківської області, відізвати з дня набрання даним рішенням законної сили.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

позивач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 
відповідач – ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 
відповідач – ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 

Суддя     Карина ХАРАБАДЗЕ