Справа № 128/5363/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

18 травня 2026 року  м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Васильєвої Т.Ю., 
секретар Манюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 28.12.2023 між ТОВ «Кредіплюс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 126563 на суму 18 750, 00 грн, у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір складається з індивідуальної частини, яка містить персональні умови кредитування позичальника, графіку платежів та загальної для всіх клієнтів кредитодавця, публічної частини про споживчий кредит (публічна пропозиція), що розміщена на веб-сайті кредитодавця https://finx.com.ua за посиланням https://finx.com.ua/docs. Під час реєстрації, відповідно до встановленого порядку та інструкцій, розміщених на сайті кредитодавця, відповідач пройшов процедури встановлення особи та підтвердження її достовірності, надавши необхідні персональні дані для укладення кредитного договору. Первісний кредитор здійснив ідентифікацію та верифікацію позичальника на підставі отриманих від нього відомостей та документів, а також за допомогою системи Bank ID НБУ, що було передбачено та погоджено умовами кредитного договору. 
Позичальник приєднався до публічної частини, прийняв умови індивідуальної частини та графіку платежів, що разом становлять єдиний кредитний договір, шляхом підписання індивідуальної частини електронним підписом, що відповідно до вимог законодавства є належним та допустимим доказом укладення правочину між сторонами. З урахуванням викладеного, наявність електронного підпису відповідача підтверджує його волевиявлення, згоду з умовами надання кредиту, а також факт належного інформування кредитодавцем у встановленій законом формі про всі істотні умови, передбачені чинним законодавством України.
На виконання умов кредитного договору, 28.12.2023 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № 4441-11XX-XXXX-1832 (далі - Платіжна картка) відповідача, що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію первісного кредитора. Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується Довідкою про перерахування коштів.
12.07.2024 ТОВ «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали Договір факторингу № 12072024 (далі – Договір факторингу 1) згідно умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників №Б/Н від 07.12.2024 до Договору факторингу 1 та Акту приймання-передачі Реєстру прав вимог №Б/ Н від 07.12.2024 до Договору факторингу 1, до позивача перейшло право вимоги до відповідача.
Відповідач не виконав свого обов`язку та не повертав наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором, в зв`язку з чим загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором становить 17 484, 80 грн, яка складається з: 13 210, 78 грн - заборгованість по тілу кредиту; 3 873, 02 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 401, 00 грн - заборгованість по комісії.
За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача вищевказану суму заборгованості за кредитним договором № 126563 від 28.12.2023 та судові витрати по справі (а.с. 1 – 6).
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 13.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 41-42).
В судове засідання учасники справи не з`явились.
Представник позивача в позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча вважається належним чином і в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в тому числі згідно положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, та направленням судової повістки за місцем проживання. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем у визначений судом строк до суду не подано.
Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи.
Матеріалами справи доведено, що 28.12.2023 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено договір про споживчий кредит (індивідуальна частина), відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 2.6. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній п. 2.2.1 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 2.6. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором (п. 2.1). Сума (загальний розмір) кредиту становить 18 750, 00 грн та надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 15 000, 00 грн на № рахунку/картки позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 3 750, 00 грн, шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини (п. 2.2.1.). Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 240, 00 % річних. Тип процентної ставки – фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту Позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний (п.2.3). Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 гривень. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено (п. 2.4). Комісія за надання кредиту складає 3 750,00 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 20,00 % від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено (п. 2.5). Загальний строк кредитування за цим Договором складає 112 днів з 28.12.2023 р. (дата надання кредиту) по 18.04.2024 (п. 2.6). Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складає 12 342, 08 грн (п. 2.7). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (сума загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом) складає 31 092, 08 грн (п. 2.9.1). Додатком до даного договору є графік платежів за кредитним договором. Договір підписано ОСОБА_1 електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с. 8 - 9 зі звороту).
Також судом досліджено Договору про споживчий кредит (публічна частина) в редакції на час укладення кредитного договору, в якому визначено загальні умови кредитування (а.с.10 - 12 зі звороту). 
Також відповідачем ОСОБА_1  підписано електронним підписом паспорт споживчого кредиту, Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), в яких визначено основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, а також передбачено відповідальність за прострочення або невиконання зобов`язань (а.с. 13 - 14 зі звороту).
Окрім цього, судом досліджено правила надання коштів у кредит ТОВ «ФК «Кредіплюс (а.с. 14 - 19). 
Відповідно до довідки № 2, ТОВ «ФК «Кредіплюс» повідомило про успішність операцій, згідно договору № 1412/22-1 від 14.12.2022 укладеного з ТОВ «ФК «Контрактовий дім», в тому числі, ОСОБА_1 за кредитним договором № 126563 від 28.12.2023 на суму 15 000, 00 грн на його картку № НОМЕР_1 (а.с. 19 зі звороту).
Згідно копії Договору факторингу № 12072024 від 12.07.2024, а також Акту прийому-передачі реєстру боржників від 12.07.2024 до даного договору, ТОВ «ФК «Кредіплюс» передав, а ТОВ «ФК «Ейс» набув право грошової вимоги до боржників, які зазначені в Реєстрі боржників (а.с. 20-22, 24).
Так, відповідно до копії витягу з додатку № 1 до договору факторингу № 12072024 від 12.07.2024 від 12.07.2024, реєстру боржників від 12.07.2024, ТОВ «ФК «Ейс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 126563 від 28.12.2023, сума заборгованості становить 17 484, 80 грн, з яких: 13 210, 78 грн – заборгованість по основному боргу; 3 873, 02 грн – заборгованість по відсоткам; 401, 00 грн – заборгованість по комісії (а.с. 23 зі звороту).
Згідно копії картки обліку виконання договору № 126563, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 126563 станом на 18.04.2024 складає 17 484, 80 грн. з яких: 13 210, 78 грн – тіло кредиту; 3 873, 02 грн – відсотки; 401, 00 грн – комісія, що нарахована в межах погодженого строку кредитування, з врахуванням здійснених погашень боргу відповідачем (а.с. 25).
Відповідно до копії виписки з особового рахунку за кредитним договором № 126563 ОСОБА_1 , заборгованість за кредитним договором станом на 25.12.2025 складає 17 484, 80 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 13 210, 78 грн; прострочена заборгованість за комісією в розмірі становить 401, 00 грн; прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 3 873, 02 грн. Станом на 25.12.2025 заборгованість за кредитним договором № 126563 від 28.12.2023 не погашена (а.с. 26).
Згідно відповіді на ухвалу суду, надану АТ «Універсал Банк», на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 та за даною платіжною карткою наявний фінансовий номер НОМЕР_3 , який знаходився в анкетних даних ОСОБА_1 , а також вбачається рух коштів по картці № НОМЕР_2 , а саме 28.12.2023 зарахування коштів у сумі 15 000, 00 грн (а.с. 55 - 58).
Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).
Отже, з огляду на встановлені судом обставини, позивач правомірно набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 126563 від 28.12.2023.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Згідно з ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», а також Закону України "Про електронні довірчі послуги", передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. 
Відповідно до п.п. 12 п. 1 ч. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.
Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір № 126563 (індивідуальна частина) від 28.12.2023, паспорт споживчого кредиту, Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) підписано відповідачем шляхом накладення електронного підпису, що відповідає вимогам закону (а.с. 9 зі звороту, 13 зі звороту).
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач за договором факторингу № 12072024 від 12.07.2024 набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, заборгованість за яким була розрахована попереднім кредитором, та на час набуття права вимоги становила 17 484, 80 грн і в подальшому фактором не змінювалась.
Зважаючи на викладене вище, оскільки відповідач не виконує умови укладеного кредитного договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, кошти за кредитом не повернув, що підтверджується наданими позивачем доказами, які відповідач не спростував, позовні вимоги слід задовольнити .
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422, 40 грн (а.с. 7).
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, крім іншого належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Положеннями ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
В позовній заяві позивач просить стягнути понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн в межах даної справи. На підтвердження таких витрат позивачем долучено копії: договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025; протоколу погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025; додаткової угоди № 52770734119 від 20.12.2025 до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025; акту прийому-передачі наданих послуг від 25.12.2025, згідно якого Адвокатське бюро «Соломко та партнери» в особі керуючого бюро – адвоката Соломка О.В. надав ТОВ «ФК «Ейс» наступні послуги: складання позовної заяви до боржника про стягнення заборгованості за кредитним договором № 126563 від 28.12.2023, вартістю 5 000, 00 грн; вивчення матеріалів справи, вартістю 1 000, 00 грн; підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 126563 від 28.12.2023 на рахунок ОСОБА_1 , вартістю 1 000, 00 грн, послуги надано на загальну суму 7 000, 00 грн; довіреності від 11.08.2025 (а.с. 26 - 28).
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
В додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2023, справа № 755/2587/17, зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.
Беручи до уваги характер спірних правовідносин, суд вважає неспівмірною заявлену вартість послуг за вивчення матеріалів справи, складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором для подачі до суду, а також клопотання про надання інформації, враховуючи категорію та складність даної справи, яка відноситься до малозначних справ та є типовою для фактора, не потребує вивчення значного обсягу доказів та правових позицій судів щодо такої категорії справ, суд вважає завищеним заявлений розмір вартості вказаних послуг в розмірі 7 000 грн. 
У зв`язку з вищенаведеним та враховуючи суму, яка підлягає стягненню з відповідача, тобто ціну позову, а також складність справи та її значення для сторін, зокрема те, що відповідачем було отримано в кредит суму коштів в розмірі 18 750, 00 грн, з яких йому перераховано 15 000 грн, а решта коштів направлено на погашення зобов`язання з виплати комісії за надання кредиту, а також часткове добровільне погашення заборгованості за кредитом, та зважаючи на те, що позовна заява була подана представником позивача через систему «Електронний суд», що не потребувало значного часу, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про стягнення судових витрат на правничу допомогу, виходячи з критерію розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи та відсутність відомостей про фінансовий стан обох сторін, а саме в розмірі 3 000 грн.
Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 536,611, 623, 624, 625, 638, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 13, 81, 141, 223, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 126563 від 28.12.2023 в сумі 17 484, 80 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс»судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422, 40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000, 00 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс», місцезнаходження: вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб. 13, м. Київ, Київська область, 02094, код ЄДРПОУ: 42986956.
Відповідач: ОСОБА_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Повний текст рішення складено 18.05.2026.

Суддя: