Справа № 758/1838/26
3/758/1826/26
Категорія 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2026 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Денисов О.  О. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0546/UA903000/2025 від 18 грудня 2025 року, складеним головним державним інспектором оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Енергетичної митниці Арнаутовою К.В. за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що 02.10.2023 через пункт пропуску «Рава-Руська - Хребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці з Литовської Республіки транспортним засобом на митну територію України на адресу ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ДРФО НОМЕР_1 ) ввезено товар «Паливо дизильне» кількістю 26 836 кг, вартістю 26 567,64 Євро.
Переміщення товару через митний кордон України було здійснено на підставі наступних документів:
- митної декларації типу «ІМ 40 ЕА» поданої до митного оформлення 02.10.2023 №23UA903050032868U9 (далі - МД);
- товаротранспортної накладної CMR від 02.10.2023 №1136;
- рахунку-проформи від 25.09.2023 №2023-09-25/2;
- рахунку (invoice) від 02.10.2023 №EKO 8055;
- сертифікату (паспорту) якості від 27.09.2023 №167819_5349306;
- сертифікату про походження товару від 02.10.2023 №A 489417;
- зовнішньоекономічного контракту від 17.06.2022 №17.06.2022.
Відповідно до умов зазначеного зовнішньоекономічного контракту продавцем товару є литовська компанія UAB "EKOENERGIJA" (Granito st. 11, Vilnius 02241, Lithuania.), одержувачем та покупцем є ФОП ОСОБА_1 .
03.10.2023 товар був оформлений за вищезазначеною МД та випущений у вільний обіг.
Згідно з вимогами ст. 198 Митного кодексу України митному органу в пункті пропуску через державний кордон України згідно із статтею 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації.
Нормами ст. 335 Митного кодексу У країни встановлено, що під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі документи та відомості зокрема, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв?язку із застосуванням захисних заходів. Незалежно від виду транспорту, яким здійснюється переміщення товарів, під час прибуття товарів у пункт пропуску через державний кордон України надаються документи (відомості) або їх реквізити, у тому числі засобами інформаційних технологій (або у вигляді електронного документа), які підтверджують дотримання заборон та/або обмежень згідно із законами України.
Постановами Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 №1147 «Про заборону ввезення на митну територію У країни товарів, що походять з Російської Федерації» та від 09.04.2022 №426 «Про застосування заборони ввезення товарів з Російської Федерації» заборонено ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з російської федерації.
Вимоги до нафтопродуктів, що вводяться в обіг та реалізуються на території України, з метою захисту життя та здоров?я людини, тварин, рослин, національної безпеки, охорони навколишнього середовища та природних ресурсів встановлені Технічним регламентом щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою КМУ від 01.08.2013 №927 (далі - Технічний регламент).
Положеннями пункту 8 Технічного регламенту передбачено, що кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива.
Згідно з нормами Технічного регламенту, обігом палива на ринку є переміщення (транспортування) палива від виробника (імпортера, розповсюджувача) до споживача.
Таким чином, посадовими особами ФОП ОСОБА_1 під час переміщення товару через митний кордон України до митних органів для підтвердження відомостей про фізико-хімічні характеристики товару, відповідності нафтопродукту стандартам EN 590:2022 і його ідентифікації, подано документ про якість, а саме сертифікат (паспорт) якості від 27.09.2023 №167819_5349306, який містить відповідні штампи (печатки) заводу виробника - «Orlen Lietuva» та відомості про який внесені до гр. 44 митної декларації.
Першого березня 2023 року листом №20/20-01-01/7.6/211 Держитслужба проінформувала Енергетичну митницю стосовно використання суб?єктами ЗЕД, з метою приховування походження нафтопродуктів, зокрема вироблених в російській федерації, підроблених сертифікатів (паспортів) якості виданих Public Company «Orlen Lietuva».
3 метою перевірки законності ввезення на митну територію України нафтопродуктів, Енергетичною митницею на адресу Public Company «Orlen Lietuva» був направлений лист від 13.02.2025 №7.6-3/20-01/13/727 стосовно сертифікатів (паспортів) якості нафтопродуктів виданих компанією «Orlen Lietuva» щодо яких існує ризик фальсифікацій.
16.04.2025 Енергетичною митницею отримано відповідь Public Company «Orlen Lietuva» (лист від 15.04.2025 №2025-D2 (12.11-9)-342) стосовно проведеної перевірки сертифікатів (паспортів) якості виданих компанією «Orlen Lietuva».
За результатами опрацювання відповіді, наданої Public Company «Orlen Lietuva» встановлено, що сертифікат (паспорт) якості від 27.09.2023 №167819 5349306 був виданий на партію товару «паливо дизельне» у кількості 25 089 кг, яка була реалізована підприємству UAB "EKOENERGIJA".
Public Company «Orlen Lietuva» неодноразово інформувала митні органи України (зокрема листами від 16.10.2023 №D2(12.11-9)-2356, від 22.11.2023 №D2(12.11-9)-2742, від 20.03.2024 №D2(12.11-9)-622, від 06.05.2024 №D2(12.11-9)-1011), що продукція, придбана в Orlen Lietuva, може бути перепродана покупцями третім особам за умови, що сертифікат (паспорт) якості, виданий компанією, використовується виключно для кількості придбаної продукції. Якщо продукція зберігається в терміналах покупців з різних джерел або коли параметри продукції змінюються, покупці зобов?язані видати власні сертифікати якості та не мають права використовувати сертифікати, видані Orlen Lietuva.
Листом від 13.03.2024 №D2(12.11-9)-555 Public Company «Orlen Lietuva» зазначала, що компанія UAB "EKOENERGIJA" зобов?язана видати власний сертифікат якості на відповідний товар, який був складений з декількох партій. Категорично забороняється вносити зміни до сертифікатів якості, виданих Orlen Lietuva.
В свою чергу Енергетична митниця листами від 27.05.2025 №7.6-1/20/14/2186 та від 10.06.2025 №7.6-3/20/14/2418 звернулася до експортера товару UAB «EKOENERGIJA» з метою отримання пояснень про обставини використання сертифікатів (паспортів) компанії Orlen Lietuva, а також, виникнення різниці у вазі товару, на який поширюється дія сертифікату, та у вазі товару, відвантаженого українським підприємствам, зокрема ФОП ОСОБА_1 .
У своїй відповіді від 11.06.2025 №25/06/11 UAB «EKOENERGIJA» надала Енергетичній митниці інформацію щодо змішування різних партій продукції виробництва Orlen Lietuva у резервуарах на паливному терміналі UAB «EKOENERGIJA» 
ФОП ОСОБА_1 з використанням сертифіката (паспорта) якості від 27.09.2023 №167819_5349306 фактично ввезено на митну територію України товар «паливо дизильне» у кількості 26 836 кг, що більше на 1 747 кг ніж реалізовано (відвантажено) компанією «Orlen Lietuva» згідно з сертифікатом (паспортом) якості від 27.09.2023 №167819_5349306.
Тобто посадовими особами ФОП ОСОБА_1 до митних органів України був поданий сертифікат (паспорт) якості від 27.09.2023 №167819_5349306 виданий компанією «Orlen Lietuva» на іншу кількість товару (26 836 кг).
Відповідно до частини 8 статті 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Розділом 3 пункту 6.2 та 6.3 договору про надання послуг з декларування та митного оформлення товарів й транспортних засобів від 19.05.2022 №71, укладеного між ФОП ОСОБА_1 (Замовник) та ФОП ОСОБА_3 (Виконавець), передбачено, що повну юридичну відповідальність за достовірність даних, в наданих документах Виконавцю та митним органам несе Замовник.
На запрошення Енергетичної митниці для надання пояснень щодо переміщення товару «паливо дизельне» за МД гр. ОСОБА_1 не з?явився.
Згідно з пунктом 3 Технічного регламенту визначено, що імпортер - це будь-яка фізична чи юридична особа, яка є резидентом У країни і вводить в обіг на ринку У країни продукцію походженням з іншої держави та несе відповідальність за її відповідність вимогам цього Технічного регламенту.
Таким чином посадовими особами ФОП ОСОБА_1 вчинено дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «паливо дизильне» у кількості 1 747 кг, вартістю 1 729,53 Євро, що в перерахунку згідно з офіційних курсів валют, чинних на дату перетину кордону, дорівнює 66 617,52 грн., з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості (ваги) товару.
Відповідно до ч. 2 ст. 459 Митного кодексу України суб?єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.
Згідно з даними ІКС «Податковий блок» керівником ФОП « ОСОБА_1 » є громадянин ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 65 Господарського кодексу України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і вирішує питання діяльності підприємства.
Згідно з інформацією розміщеною в АСМО «Інспектор» ПІК «Провадження в справах про ПМП» Держмитслужби встановлено, що гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень відповідальність за які передбачена ст. ст. 482, 483 Митного кодексу України протягом року не притягувався.
Таким чином, керівник ФОП « ОСОБА_1 » гр. ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товару «Паливо дизельне» у кількості 1 747 кг, вартістю 1 729,53 Євро, що в перерахунку згідно з офіційних курсів валют, чинних на дату перетину кордону, дорівнює 66 617,52 грн., через митний кордон України 3 приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості (ваги) товару.
Зазначені дії мають ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1. заперечив обставини викладені в протоколі, просив провадження закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 та зазначив, що ОСОБА_1 не є суб`єктом відповідальності за вищевказане адміністративне правопорушення, а матеріали справи не містять доказів наявності як події адміністративного правопорушення так і його складу в діях ОСОБА_1 . 
Представник Енергетичної митниці в судовому засіданні просила визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя дійшов висновку про наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені ст. 335 МК України.
Згідно положень ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.
Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.
Згідно з нормами ч.ч. 1, 2 ст. 483 МК України відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
За змістом даної норми переміщення предметів із приховуванням від митного контролю може здійснюватися, в тому числі, шляхом подання до митного органу України, як підстави для їх переміщення, документів, які містять неправдиві дані.
Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.
Об`єктивною стороною порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 483 МК України, - є дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто є активна поведінка (вчинок) особи.
Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.
Так, підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, інвойс, дозвіл відповідних державних органів тощо.
Документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо, не відповідають дійсності.
Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду від 03.06.2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).
Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» №8 від 03 червня 2005 року, підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, інвойс, дозвіл відповідних державних органів тощо. 
Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.
ст. 257 МК України вичерпно формулює поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст. 265 МК України наділений декларант.
Виходячи з аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.
У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.
Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.
Таким чином, власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.
Окрім того, в протоколі йдеться про подання документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, при митному оформленні товару декларантом подані всі документи, передбачені як обов`язкові, які оформлені у встановленому чинним законодавством порядку та містили всі реквізити.
Так, відповідно до умов контракту від 17 червня 2022 року № 17.06.2022, укладеного між ФОП « ОСОБА_1 » (покупець) та литовським підприємством UAB «EKOENERGIJA» (Granito st. 11, Vilnius 02241, Lithuania.) (продавець), продавець продає покупцеві товар «дизельне паливо». 
Відповідно до розділу 2 контракту від 17 червня 2022 року № 17.06.2022 товар по своїй якості, що поставляється, повинен відповідати стандартам, а якість товару повинна підтверджуватися паспортом якості/сертифікатом відповідності, виданими заводами виробниками або терміналом, які розташовані (розміщені) в країнах-членах ЄС.
Згідно із п.4.1.2. вищевказаного контракту UAB «Еkoenergija» взяло на себе зобов`язання одночасно із наданням товару передати покупцю наступні документи:
- Міжнародну товарно-транспортну накладну;
- AAD документ;
- паспорт якості/сертифікат відповідності товару, що поставляється;
- інвойс (рахунок-фактура).
До митної декларації надано наступні товаросупровідні документи, що надані перевізнику та отримувачу продавцем: контракт від 17 червня 2022 року №17.06.2022, товаротранспортні накладні CMR від 02 жовтня 2023 року 1136; рахунку (invoice) від 02 жовтня 2023 року № EKO 8055, сертифікату (паспорту) якості №167819_5349306, сертифікату про проходження товару від 02.10.2023 року №А 489417. З матеріалів справи вбачається, що разом з відвантаженням товару представник UAB «Ekoenrgija» надавав завірені власною печаткою та підписані представником UAB «Ekoenrgija» сертифікати якості нафтопродуктів. Зокрема надано сертифікат якості №167819_5349306, що наявний у матеріалах справи. Листом від 28 травня 2025 року UAB «Ekoenrgija» повідомило Енергетичну митницю про те, що паливний термінал ЗАТ «Екоенергія» у період 2023-2024 років купував та продавав виключно продукцію AB Orlen Lietuva.
Торгово-промислова та реміснича палата Вільнуса видавала сертифікати походження на кожну партію нафтопродуктів від ЗАТ «Екоенергія» українським клієнтам. 
Для кожного сертифіката походження Торгова палата вимагає документи про закупівлю, що підтверджують, що ЗАТ «Екоенергія» купила у AB Orlen Lietuva відповідну кількість нафтопродуктів, зазначену у рахунку-фактурі, виданому українському покупцю, а також декларацію про походження на цю конкретну кількість товарів від AB Orlen Lietuva. 
Отже, немає сумнівів, що всі товари, що продаються ЗАТ «Екоенергія», мають однакове походження та виробника - AB ORLEN Lietuva. Сертифікат якості нафтопродуктів не є митним документом і не подається до митниці відповідно до законодавства Європейського Союзу та Литви, і згідно з роз`ясненням Міністерства енергетики, при експорті палива до третіх країн (наприклад, України) процедура видачі сертифікатів якості не регулюється, тобто сертифікат якості видається продавцем покупцеві. ЗАТ «Екоенергія» є терміналом з отримання, зберігання та видачі нафтопродуктів у Вільнюсі, вул. Граніто, 11, LT-02241, Литва, і надавала послуги з отримання, зберігання та видачі нафтопродуктів лише АВ Orlen Lietuva, водночас вона могла придбати нафтопродукти лише у АВ Orlen Lietuva, оскільки АВ Orlen Lietuva орендувала весь термінал. Листом від 11 червня 2025 року UAB «Ekoenrgija» повідомило Енергетичну митницю та надало, офіційний витяг внутрішнього бухгалтерського обліку щодо обігу дизельного пального та бензину A - 95 за період з 01.07.2023 по 30.09.2023. Звертало увагу на придбані обсяги та реалізовані обсяги. Документи, що починаються з ЕКО, відповідають рахункам-фактурам для експортної процедури з митною декларацією Литви, яка починається з номерів АА. 
Документи, що починаються з IOL, відповідають придбанню дизелю та бензину від AB Orlen Lietuva нашою компанією, UAB EKOENERGIJA. Ємність резервуару для дизелю, призначеного для експорту в Україну, становить 2000 м3, для бензину - 1000 м3. 
Продукція AB Orlen Lietuva та їх продукція (придбана у AB Orlen Lietuva), завантажуються в їх вантажний автомобіль, оформлюються документи, покупка фіксується, а вантажівка вивантажується в той самий резервуар, отже, продукція АВ Orlen Lietuva (яка є їх власністю) та вже їх придбана продукція (яка є їх власністю) зберігаються в одному резервуарі. 
І продукція має однакове походження, виробництво та якість. 
Оскільки AB Orlen Lietuva щочетверга оголошує ціну на наступний тиждень, що починається з понеділка, українські покупці укладали контракти на закупівлю на наступний тиждень, оплачували їх банківським переказом, але не обов`язково забирали продукцію того ж тижня через черги на кордонах та блокування доріг у Польщі. Протягом 3-6 днів між придбанням продукції та завантаженням у вантажівку покупця в резервуар надходили 1-3 поставки залізницею та/або вантажівками, це була та ж продукція від Orlen, але з можливою різною густиною. 
Під час завантаження у вантажівку вони вимірюють реальну густину та температуру (в потоці), і на цій основі видається новий сертифікат якості з фактичними даними на основі сертифікатів якості АВ ORLEN LIETUVA для останніх поставок до їх терміналу.
Також зазначали, що обсяги, придбані та реалізовані ними - якщо вони продали, наприклад, 4 вантажівки по 25000 кг кожна, що відповідає 4 вантажівкам з відповідними сертифікатами якості (QC), але проданий обсяг був більший - наприклад, 25 400 кг, - то ці додаткові 400 кг * 4 ними взяті з іншої закупівлі у АВ Orlen Lietuva (наприклад, з п`ятої вантажівки), але для сертифіката якості використано документ з покупки на 25 000 кг, оскільки він охоплював більшість завантаженої та реалізованої кількості.
Суд зазначає, що при переміщенні товарів через митний кордон, ФОП « ОСОБА_1 » використовував відомості сертифікату якості №167819_5349306, який містить посилання на сертифікат про проходження товару від 02 жовтня 2023 року №А 489417, тобто діяв у межах та у спосіб, визначений законодавством України, а отже, переміщення товарів здійснювалось у відповідності до вимог чинного митного законодавства України.
Чинним митним законодавством України не встановлено обов`язку здійснювати перевірку достовірності відомостей, зазначених у товаросупровідних документах, зокрема і сертифіката якості, який не викликав сумнівів ні у ФОП « ОСОБА_1 », ні у митного брокера, оскільки мав відповідні показники властивостей щодо класифікації товару та взагалі не містив відомостей про вагу, але був переданий продавцем, як документ, що розповсюджується на весь обсяг товару.
Доказів того, що ОСОБА_1 отримав сертифікат якості №167819_5349306 незаконним шляхом матеріали справи не містять, так само як і доказів про те, що ОСОБА_1 був достовірно обізнаний про те, що вказаний сертифікат видано на менший обсяг товару ніж йому продано.
Таким чином, будь-яких умисних дій ОСОБА_1 , які б були спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання до митному органу, як підстави для переміщення документів, одержаних незаконним шляхом, а саме сертифікату якості №167819_5349306, та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України судом апеляційної інстанції не встановлено.
В даному випадку переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю не відбулося. З матеріалів справи вбачається, що товар був розмитнений на підставі наданих документів, належність яких не викликала сумніву під час розмитнення, що було перевірено митними органами.
Таким чином, оскільки переконливих фактичних даних, які б свідчили про умисне надання особою митним органам відомостей, які містяться в товаросупровідних документах на переміщення товарів через митний кордон України, тобто за дії, що були спрямовані на приховування від митного контролю та які б утворювали об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суду не надано та матеріали справи не містять.
Крім цього, Енергетичною митницею не надано доказів на підтвердження того, що сертифікат отримано незаконним шляхом, ними лише зазначено узагальнене формулювання без будь-якої конкретизації у чому полягає така незаконність, при тому, що сертифікат якості надається відправником товару, тобто Продавцем.
Таким чином у діях ОСОБА_1 відсутні суб`єктивна та об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Стаття 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 458, 483 МК України, ст. 247, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 

Суддя О. О. Денисов