Справа № 450/1061/26 
Провадження № 2/450/1554/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(додаткове)
29 травня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючої судді Дем`яновської Ю.Д.,
секретаря судового засідання Микитів Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити в порядку загального позовного провадження за участю:
позивача ОСОБА_1 
представника позивача Горбунов О.В.
представника відповідача Вуж Д.В.
заяви про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні та користуванні нерухомим майном,-
в с т а н о в и в :
11 травня 2026 року Пустомитівським районним судом Львівської області ухвалено рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні та користуванні нерухомим майном, яким позовні вимоги задоволено частково, усунуто ОСОБА_1 перешкоди в користуванні 1/2 земельної ділянки та 1/2 садового будинку АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання відповідачку ОСОБА_2 протягом 10 днів від дня набрання рішенням законної сили передати позивачці ОСОБА_1 ключі від садового будинку АДРЕСА_1 , а також ключі від хвіртки та воріт земельної ділянки, на якій розташований вказаний садовий будинок; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1331,2 гривень судового збору.
12.05.2026 на адресу суду надійшла заява адвоката Вуж Д.В. (представника відповідача), якою він просить ухвалити додаткове рішення у справі №450/1061/26 та стягнути судові витрати на професійну правову (правничу) допомогу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в розмірі 13 500,00 грн. (тринадцять тисяч п`ятсот гривень 00 коп.), що становить половину понесених відповідачкою витрат. Свою заяву обґрунтовує тим, що оскільки позовна заява ОСОБА_1 була задоволена частково, вважає, що стягнення судових витрат з позивача на користь відповідача у розмірі 13 500,00 грн, що складає половину від фактичних витрат відповідача є обґрунтованим у цій справі. Згідно укладеного між ОСОБА_2 та адвокатом Вуж Д.В. Договору про надання правової допомоги №б/н від 06.03.2026, сторони погодили виплату гонорару (винагороди) за надання АДВОКАТОМ професійної правничої (правової) допомоги у розмірі та строки, погоджені Сторонами окремо в кожному випадку при узгодженні КЛІЄНТОМ надання того чи іншого виду правової допомоги в залежності від обставин справи. На визначення розміру гонорару Адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару (п. 4.1 та п. 4.2). Сторони погодили складення акту виконаних робіт (наданих послуг) за цим Договором, в якому сторонами фіксується розмір гонорару (п.4.5). Попередньо розміри гонорарів адвокатів за здійснення окремих дій сторонами погоджувалось шляхом стільникового зв`язку, тому надати до суду доказів таких розмов не вбачається можливим. Однак шляхом здійснення оплати послуг адвокатів в повному обсязі ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на саме такий розмір гонорару адвоката. Зазначені витрати є співмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. Зазначає, що було надано наступні послуги:
- 06.03.2026 - попередня консультація клієнта щодо: умов співробітництва, обумовлення з клієнтом обставин справи, надання клієнтом доказів, попереднє обговорення правової позиції у справі, надання консультацій та роз`яснень клієнту стосовно справи, ознайомлення адвокатом з копіями документів, наданими клієнтом, оцінка доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності – вартість 1500 грн, 
- 01.04.2026 – підготовка та направлення заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення у справі №450/1061/26 – 500 грн, підготовка та направлення відзиву на позовну заяву у справі 450/1061/26 – 13000 грн, 
- 08.04.2026 підготовка та направлення заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення у справі №450/1061/26 – 500 грн, 
- 09.04.2026 підготовка та направлення заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву у справі №450/1061/26 – 4000 грн, 
- 16.04.2026 участь у судовому засіданні у справі №450/1061/26 - 2000 грн, 
- 28.04.2026 – участь у судовому засіданні справі №450/1061/26 – 2000 грн, 
- 11.05.2026 участь у судовому засіданні у справі №450/1061/26 – 2000 грн, 
- 12.05.2026 підготовка та направлення заяви про розрахунок розміру витрат на професійну правничу (правову) допомогу у справі №450/1061/26 – 1500 грн.
Загальна суми оплачених послуг складає 27000 гривень.
15.05.2026 року на адресу суд надійшла заява адвоката Горбунова О.О. про стягнення витрат на правничу допомогу, яка мотивована тим, що під час розгляду цивільної справи №450/1061/26 відповідачка ОСОБА_2 не надала суду жодного доказу правомірності володіння і користування нею спірними садовим будинком і земельною ділянкою, не повідомила суду підстави, на яких вона фактично володіє і користується вказаним майном. У рішенні від 11.05.2026 року суд застосував ст. 5 ЦПК України, згідно якої суд відповідно до викладеної в позові вимоги особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. А саме, суд усунув неточність, допущену в прохальній частині позовної заяви, та усунув перешкоди позивачці у володінні та користуванні 1/2 частиною садового будинку і 1/2 земельної ділянки. При цьому суд жодним чином не визнав права відповідачки на володіння, користування чи розпорядження спірним майном у повному фізичному обсязі цього майна чи частково. У позовній заяві та поясненнях, наданих у підготовчому засіданні, представник позивачки обґрунтовував позов неможливістю державної реєстрації садового будинку та земельної ділянки у зв`язку з недопущенням відповідачкою на ці об`єкти позивачки разом з працівниками БТІ та землевпорядної організації. Для здійснення обстеження об`єктів нерухомості, які передують державній реєстрації цих об`єктів, доступ працівників БТІ чи землевпорядної організації передбачається до усього об`єкту, а не до 1/2 його частини. Саме такими міркуваннями обумовлена технічна описка у прохальній частині позовної заяви. Суд зобов`язав відповідачку передати позивачці ключі від об`єктів нерухомості в цілому, а не від 1/2 цих об`єктів. У задоволенні жодної з позовних вимог суд позивачці не відмовив. Сплачений по справі судовий збір суд стягнув з відповідачки на користь позивачки у повному розмірі. У зв`язку з викладеним понесені позивачкою у зв`язку з розглядом справи судові витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивачки у повному розмірі. Актом приймання виконаних робіт від 11.05.2026 року, складеним згідно Договору №1 про надання правничої допомоги від 25.02.2026 р., судові витрати позивачки включно з судовим збором визначені у сумі 33759,16 грн. 12.05.2026 року представник відповідачки Вуж Д.В. через систему «Електронний суд» надіслав заяву про розрахунок розміру витрат на професійну правничу (правову) допомогу. Оскільки рішення на користь відповідачки судом не ухвалювалось, у задоволенні жодної з позовних вимог суд позивачці не відмовив, подання представником відповідачки такої заяви представник позивачки не очікував. Відтак, при складенні та підписанні Акту приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 11.05.2026 року представник позивачки не передбачав необхідності підготовки та подання до суду заперечень на таку заяву представника відповідачки, як і часу, необхідного для виконання вказаної роботи. У зв`язку з виконанням додаткових робіт (надання додаткових послуг) сторони Договору №1 від 25.02.2026 р. склали Акт приймання додаткових робіт, згідно з яким загальна сума судових витрат, які позивачка понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, з врахуванням додатково часу на підготовку та подання до суду заяви про стягнення витрат на правничу допомогу та заперечень проти заяви про розрахунок судових витрат представника відповідачки, становить 37759,16 грн. 16 коп. Рішенням суду від 11.05.2026 року судовий збір з відповідачки на користь позивачки у сумі 1331,2 грн. стягнуто. Отже відшкодуванню додатково підлягає сума 36 427,96 грн. (37759,16 грн. – 1331,20 грн.). З метою надання можливості врегулювання спору на стадії відкриття провадження у справі представник позивачки перед поданням позовної заяви до суду виготовив копії позовної заяви та доданих до неї документів для відповідачки, надіслав ці копії відповідачці цінним листом, докази чого подані до суду разом з позовною заявою. З метою зменшення суми судових витрат представник позивачки просив суд розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження. Попереднім розрахунком розміру судових витрат враховано досвід цивільної справи № 465/7703/14-ц, у якій відповідачка ОСОБА_2 та її представники затягували розгляд Франківським судом м. Львова цієї цивільної справи. Пустомитівський районний суд Львівської області справу № 450/1061/26 розглянув за мінімальну кількість судових засідань, у зв`язку з чим понесені позивачкою судові витрати склали значно меншу суму, ніж це передбачалось поданим до суду попереднім розрахунком розміру судових витрат.
Пошук та аналіз судової практики – 2 год, 4000 грн
Підготовка позовної заяви та додатків до неї – 2 год, 4000 грн
Витрати на копіювання документів по справі – 258,00 грн
Поштові витрати 146,00 грн
Судовий збір 1331,20
Сервісний збір банку 23,96
Подання позовної заяви безпосередньо до суду з урахуванням п. 5, п. 5.1 Договору про надання правничої допомоги від 25.02.2026 р. – 2 год, 4000 грн
Підготовка, подання відповіді на відзив – 1 год, 2000 грн
Підготовче провадження (1 судове засідання) з урахуванням п. 5, п. 5.1, п. 5.2 Договору про надання правничої допомоги від 25.02.2026 р. – 3 год, 6000 грн
Розгляд справи по суті (1 судове засідання) з урахуванням п. 5, п. 5.1, п. 5.2 Договору про надання правничої допомоги від 25.02.2026 р. – 3 год, 6000 грн
Судове засідання 11.05.2026 з урахуванням п. 5, п. 5.1, п. 5.2 Договору про надання правничої допомоги від 25.02.2026 р. – 3 год, 6000 грн
Підготовка та подання до суду заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, заперечень проти заяви про розрахунок таких витрат представника відповідачки – 2год, 4000 грн.
Разом з тим, в цій же заяві вказано, що представником відповідача у першій заяві по суті спору (відзиві) не вказано орієнтовний розмір судових витрат, а тому така заява підлягає до задоволення. 
Окрім цього, представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення в частині задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідачку не чинити позивачці перешкоди в користуванні спірним майном, оскільки невирішення такої вимоги призведе до того, що відповідачка в майбутньому зможе продовжувати чинити позивачці перешкоди в користуванні таким майном, натомість задоволення такої вимоги дозволить на майбутнє убезпечити позивачку від порушень з боку відповідачки.
20.05.2026 надійшли заперечення адвоката Вужа Д.В. на заяву адвоката Горбунова О.О. про ухвалення додаткового рішення, якою заперечуються розмір та обґрунтованість витрат сторони позивача, додатково вказав, що стороною позивача до закінчення судових дебатів не зроблено заяву про те, що докази понесених судових витрат будуть подані протягом 5 днів, то заява позивачки про стягнення витрат підлягає залишенню без розгляду. 
Разом з тим, в заяві від 20.05.2026 представник відповідачки вказав, що зі змісту резолютивної частини випливає, що в частині зобов`язання не чинити перешкоди судом було відмовлено, оскільки позовні вимоги були задоволені частково, а тому підстав ухвалювати додаткове рішення немає. 
В судовому засіданні кожен з учасників підтримав доводи своїх заяв та надав аналогічні пояснення.
Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Розглянувши подані заяви та долучені до них документи, суд приходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Судом встановлено, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.05.2026 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні та користуванні нерухомим майном задоволено частково. Усунуто ОСОБА_1 перешкоди в користуванні 1/2 земельної ділянки та 1/2 садового будинку АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання відповідачку ОСОБА_2 протягом 10 днів від дня набрання рішенням законної сили передати позивачці ОСОБА_1 ключі від садового будинку АДРЕСА_1 , а також ключі від хвіртки та воріт земельної ділянки, на якій розташований вказаний садовий будинок. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1331,2 гривень судового збору.
Всі заяви про ухвалення додаткового рішення подані з дотриманням процесуального порядку та строку.
Щодо ухвалення додаткового рішення в частині позовних вимог
Покликання позивачки на ту обставину, що судом не вирішено позовну вимогу, якою вона просила зобов`язати відповідачку не чинити перешкоди в користуванні майном, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки судом вирішено питання застосування конкретного способу усунення перешкод в користуванні майном відповідно до мети позову, а не буквального тлумачення позовних вимог ( постанова ВС від 4 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 суд прямо зазначив, що у кожній справі має встановлюватися фактична мета позову, а позовним вимогам має надаватися належна інтерпретація, а не буквальне тлумачення), а відтак підстав ухвалювати додаткове рішення в цій частині суд не вбачає. Покликання сторони позивача, що тільки у випадку задоволення цієї позовної вимоги буде на майбутнє убезпечене право позивачки від будь яких можливих перешкод відповідачки, не може служити підставою для ухвалення додаткового рішення, оскільки суд оцінює фактично існуючі обставини справи і відповідні їм правові норми на момент розгляду справи.
Що стосується витрат на правову допомогу позивача
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
За змістом ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009 (у справі щодо офіційного тлумачення положень ст.59 Конституції України (справа про право на правову допомогу) передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У зв`язку з цим суд звертає увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях ч.ч.5, 6 ст.137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. 
Відповідно до ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Підсумовуючи, слід зазначити, що ЦПК України передбачено наступні критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (додаткова ухвала Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.11.2022 року (справа №922/1964/21) зробила висновок про таке: «Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові – на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.». Також Велика Палата Верховного Суду у згаданій постанові зробила висновок про таке: «Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.».
Слід відзначити, що положення ч.ч.5-7 та 9 ст.129 ГПК України є аналогічні положенням ч.ч. 3-5 та 9 ст.141 ЦПК України.
Таким чином над ючи оцінку понесеним стороною витрат на адвоката з обсягом наданих ним послуг і виконаних робіт, судом з`ясовується, які конкретно роботи (послуги) виконав (надав) адвокат. При цьому, суд враховує не лише, чи передбачено виконання цих робіт договором, але й чи відповідають вони критерію необхідності чи було їх вчинення обов`язковим, і чи доцільним було їх виконання чи вплинули вони на перебіг розгляду справи.
Щодо витрат сторони позивача:
Так, до складу витрат на правничу допомогу сторона позивача віднесла пошук та аналіз судової практики. При цьому суд враховує, що витрати на аналіз законодавства, судової практики, підготовку додаткових пояснень чи інших процесуальних документів, які не є заявами по суті справи, і вчинення (виконання) яких не вимагається, згідно з процесуальним законом, не є обов`язковими для відшкодування у кожному без винятку випадку, проте можуть бути відшкодовані, якщо ця робота вплинула на розгляд справи. 
Одночасно, ВС у постанові від 04.12.2018 року у справі № 911/3386/17, від 11.12.2018 року у справі № 910/2170/18 вказав, що визначаючи обсяг юридичної та технічної роботи за результатами розгляду відповідного клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу), суд ураховує, чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.
Крім цього, суд враховує, що постановою ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18 виснувано, що якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.
Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі No 755/9215/15-ц).
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги зміст заяв та клопотань сторони позивача по суті, не значну складність справи, відсутність великої кількості доказів, час, затрачений представником позивача в судових засіданнях, їх кількість, а також результат розгляду справи, конкретні обставини справи, та вважає що визначений розмір оплати є завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг.
Відтак, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що справедливим та виваженим буде стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 10000 грн. На думку суду, включення до витрат на правову допомогу часу, затраченого на доїзд до суду, не тягне за собою обов`язкового покладення таких витрат позивача на відповідача, оскільки такі домовленості відносяться до свободи договору між адвокатом та клієнтом, однак не є необхідними, відтак в цій частині витрати відшкодуванню не підлягають. Суд враховує, що самарний час, проведений в судових засіданнях в цій справі, становить 128 хвилин. Крім того, підлягають відшкодуванню понесені витрати на копіювання та поштові відправлення, оскільки такі безпосередньо пов`язані з розглядом справи. Сервісний збір банку не пов`язаний з розглядом справи, а стягується за надання банком послуги з переказу коштів, а тому стягненню не підлягає. Відтак заява підлягає частковому задоволенню.
Щодо витрат сорони відповідача
Що стосується витрат сторони відповідача, то з цього приводу слід вказати, що як зазначає ВС у постанові від 20.11.2018 року у справі № 910/23210/17, від 13.02.2019 року у справі № 911/739/15 , для включення всієї суми гонорару до відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що його позов не підлягає задоволенню, а за наявності заперечень позивача щодо співмірності заявленої суми компенсації також має бути обґрунтовано, що такі витрати відповідача були необхідними, а їх розмір є розумним і виправданим. 
Враховуючи те, що судом не ухвалювалось рішення про відмову в позові, а часткове задоволення позову пов`язане лише з уточненням належної позивачу частки в майні, то правових підстав для покладення витрат відповідача на правову допомогу на позивача суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в :
Заяву представника позивача ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок витрат, понесених на оплату правової допомоги та 404 (чотириста чотири) гривні, 00 копійок витрат на копіювання та поштові відправлення. 
В задоволенні решти вимог – відмовити.
В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_4 відмовити.
На додаткове рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового судового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , фактична адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 )
Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).
Повний текст рішення складено 29.05.2026.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська