Справа №645/1146/26
Провадження №2/639/1413/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року Новобаварський районни йсуд міста Харкова 
у складі: головуючого – судді Труханович В.В.,
за участю секретаря - Бірюк А.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобаварського районного суду міста Харкова цивільну справу № 645/1146/26 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2026 року до суду звернувся представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» з позовною заявою до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , в якій просила суд ухвалити рішення на підставі якого, стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»  заборгованість за кредитним договором №537391-КС-001 від 08.05.2025 у розмірі 37 120,00 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 11 000,00 грн., суми прострочених платежів по процентам у розмірі 18 420,00 грн., сума заборгованості по відсотках у розмірі 5 500,00 грн., суми прострочених платежів за комісією у розмірі 2 200,00 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 08.05.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №537391-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». 08.05.2025 ТОВ «Бізнес Позика» направлено Сініченку О.Є. пропозицію укласти договір №537391-КС-001 про надання кредиту. 08.05.2025 ОСОБА_1 прийняв пропозицію щодо укладення договору №537391-КС-001 про надання кредиту. Позивач направив відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону, вказаний в анкеті особистого кабінету, котрий відповідачем було введено. Позивач ТОВ «Бізнес Позика» виконало свої зобов`язання за укладеним кредитним договором, перерахувавши на банківську картку відповідача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 11 000,00 грн.
Відповідач станом на 07.01.2026 свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим у відповідача за договором №537391-КС-001 утворилася заборгованість на суму 37 120,00 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 11 000,00 грн., суми прострочених платежів по процентам у розмірі 18 420,00 грн., сума заборгованості по відсотках у розмірі 5 500,00 грн., суми прострочених платежів за комісією у розмірі 2 200,00 грн.
Вказані обставини і вимусили представника позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою.  
Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 18 лютого 2026 року цивільну справу № 645/1146/26 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором надіслано за підсудністю до Новобаварського районного суду міста Харкова.
Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 24 березня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільний справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено судове засідання. Клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано докази.
25 травня 2026 року від відповідача надійшли додаткові пояснення згідно яких повідомлено, що ОСОБА_1 є особою, яка бере безпосередню участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, у зв`язку з чим на нього поширюються гарантії соціального та правового захисту, встановлені Конституцією України та спеціальними законами України. Чинним законодавством України прямо встановлена заборона нарахування процентів та штрафних санкцій військовослужбовцям у період дії особливого періоду та воєнного стану. Також слід врахувати, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на території України діє правовий режим воєнного стану, а тому гарантії соціального захисту військовослужбовців підлягають обов`язковому застосуванню судами при розгляді відповідних спорів.
Представник позивача, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені у рішенні вище.  Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заперечував щодо нрахуванні відсотків по кредитному договору. 
За таких обставин, на підставі ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.        
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.             Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Судом встановлено, що 08.05.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором договір про надання кредиту №537391-КС-001.
Відповідно до пункту 1 Договору №537391-КС-001договір укладено на умовах строковості, зворотності, платності у безготівковій формі на суму 11 000,00 грн. строком на 24 тижні з фіксованою процентною ставкою в день 1%. Комісія за надання кредиту становить 2 200,00 грн. (ел. справа).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким,що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксованийв одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626,628 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК Українивстановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК Українипередбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першоїстатті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти .
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 530ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з частиною 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до частини 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з частинами 1-3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
На підтвердження укладення договору №537391-КС-001 від 08.05.2026 позивачем надано послідовність укладення цього договору, з якої вбачається, що 08.05.2025 клієнт ОСОБА_1 , використовуючи власний номер телефону, зайшов у особистий кабінет на сайті www.my.bizpozyka.com, підтвердив номер мобільного телефону, умови надання кредиту, умови кредитного договору, ознайомився з паспортом споживчого кредиту, здійснив акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Одноразовий ідентифікатор UA-1053 направлявся відповідачу шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер, який вказувався ним при реєстрації на сайті та кредитний договір був підписаний ОСОБА_1 08.05.2026 шляхом введення одноразового ідентифікатора UA-1053 в особистому кабінеті на сайті в мережі Інтернет.
Таким чином встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання кредиту у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідачка ознайомилась та погодилася з ними.
ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти на банківську картку випущену на ім`я ОСОБА_1 в розмірі 11 000,00 грн., (ел. справа).
Факт перерахування кредитних коштів у розмірі 11 000,00 грн. відповідачу підтверджується банківською випискою по рахунку відповідача, наданою АТ «Універсал Банк» на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, а також підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів, наданим ТОВ «Бізнес позика» (ел. справа, а.с. 32-50).
Згідно із розрахунком заборгованості, наданим позивачем ТОВ «Бізнес Позика» відповідач станом на 07.01.2026 свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим у відповідача за договором №537391-КС-001від 08.05.2025  утворилася заборгованість на суму у розмірі 37 120,00 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 11 000,00 грн., суми прострочених платежів по процентам у розмірі 18 420,00 грн., сума заборгованості по відсотках у розмірі 5 500,00 грн., суми прострочених платежів за комісією у розмірі 2 200,00 грн., (ел. справа).
В свою чергу, відповідач, заперечує проти позовних вимог в частині нарахування процентів посилався на те, що звільнений від нарахування процентів на період служби та під час воєнного стану.
Судом встановлено, що лейтенант служби цивільного захисту ОСОБА_1 у період з 24.02.2022 по 01.07.2025 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв?язку з військовою агресією Російської федерації проти України, перебуваючи в м. Ізюм Ізюмського району Харківської області, м. Харків, с. Новий Коротич Харківського району Харківської області, що підтверджується довідкою від 21.07.2025 (а.с. 65).           Крім того, згідно посвідчення серія НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є учасником бойових дій (а.с.64).              Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2024 р у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Строк дії воєнного стану в Україні продовжено. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).   Оскільки Кредитний договір від 08.05.2025 № №537391-КС-001 був укладений в період дії воєнного стану в Україні, зобов`язальні відносини між сторонами виникли в період дії воєнного стану, борг відповідача нарахований виключно в період дії воєнного стану, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача в користь позивача суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі 5 500,00 грн., яка підлягає списанню кредитодавцем.    Крім того, відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.  
Отже, ОСОБА_1 має право на встановлені законодавством пільги щодо ненарахування процентів, оскільки на відповідача поширюються вимоги ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо не нарахування процентів, пені та штрафів.        
З огляду на вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача в користь позивача 18 420,00 грн. заборгованості по процентам не підлягають задоволенню.    Також, вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченими платежами за комісією в розмірі 2 200,00 грн, за кредитним договором від 08.05.2025 № №537391-КС-001, суд виходить з наступного.
Пунктом 2.5 договору передбачено стягнення комісії за надання кредиту в сумі 2 200,00 грн.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) зробив висновок, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника.
Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку.
Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного після 16 жовтня 2011 року, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів» (будь-які збори, відсотки, комісії, платежі), є нікчемною на підставі частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», норма якої діяла з 16 жовтня 2011 року до внесення змін на підставі Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII від 15 листопада 2016 року».
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у справі № 686/9372/16, провадження № 61-663св21 від 15 грудня 2021 року.
У даній справі умовами кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний сплачувати банку комісійну винагороду за надання кредиту.
Однак, відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочини, якщо його недійсність встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
За таких обставин вимоги позивача в частині стягнення комісії не підлягають задоволенню.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Отже, враховуючи розрахунок заборгованості станом на 07.01.2026 у відповідач має заборгованість за кредитним договором від 08.05.2025 № №537391-КС-001 на суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 11 000,00 грн.       
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»  до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню.    У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ціна позову 37 120,00 грн. = 100%, сума задоволених позовних вимог – 11 000,00 грн. = 29,63 %; сума судового збору, яка була сплачена позивачем 2 662,40 грн. = 100, 00%, сума судового збору яка підлягає стягненню з відповідача складає 29,63 %= 788,87 грн.  
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 223, 265 ЦПК України, ст. 42 Конституції України, ст. ст. 1, 3, 207, 509, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 546-552, 610-612, 625, 627, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором– задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за Кредитним договором від 08.05.2025 № №537391-КС-001, суму прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 11 000,00 грн. (одинадцять тисяч гривень 00 копійок) 
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір у розмірі 788,87 грн.(сімсот вісімдесят вісім гривень 87 копійок).
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, ЄДРПОУ 41084239;
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 

Повний текст рішення складено 24.06.2026

Суддя В.В. Труханович