Справа № 727/2446/26
Провадження № 2/727/1398/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді - Слободян Г.М.
за участі секретаря судових засідань – Бабин А.О.
за участю представника позивача – виконавчого комітету Чернівецької міської ради, як органу опіки і піклування Микитюк І.І.
відповідача – ОСОБА_1 
предтавника третьої особи Чернівецький міський центр соціальних служб Чернівецької міської ради– Тюніної Л.В. 
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовною заявою Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, як органу опіки і піклування; код ЄДРПОУ:3838709942; місце знаходження м. Чернівці Центральна площа, 1, в інтересах малолітніх і неповнолітнії дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Чернівецький міський центр соціальних служб Чернівецької міської ради, місцезнаходження: м. Чернівці вул.. Сімовича, 19) про стягнення аліментів та відібрання дітей від матері, -
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позову.
Позивач Виконавчий комітет міської ради, як орган опіки та піклування, в інтересах малолітніх і неповнолітнії дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 ; третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Чернівецький міський центр соціальних служб Чернівецької міської ради про стягнення аліментів та відібрання дітей від матері.
Обгрунтовують заявлені вимоги тим, що малолітні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були вилучені від матері на підставі актів проведення оцінки рівня безпеки дітей від 09.02.2026 р. та як наслідок діти були доставлені до комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня» з метою повного, всебічного обстеження дітей та їх лікування. Посилаються на те, що питання відібрання неповнолітньої ОСОБА_2 , та малолітніх ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , порушується у зв?язку із безпосередньою загрозою життю та здоров?ю дітей, крім цього для дітей відсутні належні умови проживання, розвитку і виховання, а тому виконавчий комітет Чернівецької міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за необхідне відібрати дітей від матері без позбавлення її батьківських прав. Вказують на те, що ОСОБА_1 , яка є матір`ю дітей, неналежним чином виконує свої батьківські обов?язки, не забезпечила належних умов для проживання, розвитку і виховання своїх дітей, житлове приміщення, в якому проживають діти - не відповідає санітарно-гігієнічним нормам та є небезпечним для здоров?я і життя дітей, не піклується належним чином про їх фізичний та духовний розвиток, здоров?я та майбутнє, що негативно впливає на їх розвиток як складову виховання. Зазначили про те, що згідно із наказами начальника служби у справах дітей міської ради від 02.12.2013 р. №2/114, від 26.12.2014 р. №109 і від 14.06.2024 р. №2/68 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , взято на облік як таких, що опинилися в складних життєвих обставинах у зв?язку з невиконанням матір?ю своїх батьківських обов?язків. Вказують на те, що працівниками служби у справах дітей неодноразово здійснювались виїзди за місцем фактичного проживання ОСОБА_1 та дітей, зокрема 03.06.2024 р. було встановлено, що в помешканні не прибрано, запах сирості та бруду, у дітей досі не з?явилося окремих спальних місць. Вказують на те, що 09.02.2026 р. на підставі актів проведення оцінки рівня безпеки дітей від 09.02.2026 р. неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , були негайно відібрані від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та поміщені до комунальної некомерційної установи «Міська дитяча клінічна лікарня», де знаходяться станом на сьогодні.
Просять стягнути із ОСОБА_1 на користь тих осіб або установ, яким буде передана дитина, аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі по 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття малолітніх дітей, враховуючи інфляційні показники. А також, просять відібрати неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від матері ОСОБА_1 без позбавлення її батьківських прав.
Рух справи та позиція сторін
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.02.2026 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16.03.2026 року закрито підготовче провадження по справі.
Представник позивача Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, як органу опіки та піклування у судовому засіданні позов підтримав повністю та просив його задовольнити, зокрема врахувавши подані до суду докази.
Відповідач – ОСОБА_1 просила відмовити в задоволенні позову, посилалася на те, що вона належним чином виконує свої батьківські обов`язки, оскільки діти забезпечені житлом та харчуванням.
Предтавника третьої особи Чернівецький міський центр соціальних служб Чернівецької міської ради– Тюніна Л.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; в тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Згідно положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 
Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в межах заявлених вимог, суд зважає на наступне.
Досліджені судом докази та застосовані норми права
Судом належними та допустимими доказами встановлено, що Виконавчий комітет міської ради, як орган опіки та піклування звернувся до суду з даним позовом в інтересах малолітніх і неповнолітнії дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.6-10).
Мати дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується відповідно свідоцтвами про народження та паспортом громадянина України (а.с.11).
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстровані та фактично проживають за адресою АДРЕСА_1 (а.с.17).
Батько ОСОБА_3 - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 02.05.2019 р. N? 00022747096 (а.с.12).
Згідно з витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 18.05.2019 р. №00022888070, від 04.10.2024 р. №00047313123, №00047313187 і №00047311436 відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відомості про батька записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.13-16).
Відповідно до витягу із рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради 26.02.2013 р. N? 106/3 до суду було надано висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_16 відносно ОСОБА_2 . Також був складений відповідний висновок органу опіки та піклування від 05.03.2013 р. N? 01/02-24/217 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_16 у зв?язку з ухиленням від виконання своїх батьківських обов?язків (а.с.70-71).
Згідно з витягом із рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 12.03.2014 р. N? 93/3 ОСОБА_2 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування у зв?язку з тим, що її мати-одинока позбавлена батьківських прав на підставі рішення Першотравневого районного суду від 14.11.2013 р. (а.с.69).
Відповідно до висновку виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 26.12.2014 р. N? 01/02-24/1625 ОСОБА_2 було повернуто на виховання та утримання матері. Також попереджено громадянку ОСОБА_17 про необхідність змінити ставлення до виконання своїх батьківських обов?язків та відповідальність за неналежне виконання батьківських обов?язків (а.с.68).
Згідно постанови прокуратури Першовтравневого району м.Чернівці N? 119/4267вих13 від 04.10.2013 року було негайно відібрано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від батьків та доставлено до комунальної медичної установи «Міська дитяча клінічна лікарня» (а.с.66-67).
Відповідно до листа комунального закладу «Чернівецька спеціальна школа N?3» Чернівецької обласної державної адміністрації від 22.12.2025 р. N? 264 умови проживання дітей не відповідають жодним санітарним нормам. Комісія у складі соціального педагога та класних керівників неодноразово проводили виїзні консиліуми за місцем проживання дітей. На час останніх відвідин 28.10.2025 р., о 13:00 всі діти перебували вдома, обідали. Діти брудні та неохайні. В кімнаті безлад, пакети з одягом вивалюються з полиць та лежать на підлозі. Обіднього стола немає, відсутнє місце для відпочинку. Їжу готують на маленькій електричній плиті. Діти сплять разом з бабусею на двох ліжках. В кімнаті пічне опалення, невеликий запас дров, телевізор працює, іграшок мало, усе в занедбаному стані. Наявний окремий диван у неопалюваній кімнаті. Санвузол в занедбаному стані (а.с.36-61).
Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, як орган опіки та піклування, прийняв рішення від 10.02.2026 р. N? 61/3 про негайне відібрання неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , без позбавлення її батьківських прав (а.с.62-65).
Відповідно до листа комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка» від 02.07.2024 р. N? 96 лікарем-педіатром 26.06.2024 р. було здійснено патронаж за місцем проживання дітей. Встановлено, що діти неохайні, санітарно-побутові умови незадовільні. Батьківські обов?язки щодо піклування про стан здоров?я дітей ОСОБА_1 виконує неналежним чином (а.с.33).
Згідно з інформацією комунального закладу «Чернівецька спеціалізована школа N? 3» Чернівецької обласної державної адміністрації від 12.04.2024 р. N? 92 у закладі навчалися ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Працівники школи зазначають, що умови проживання дітей не відповідають жодним санітарним нормам. Комісією у складі практичного психолога, соціального педагога та класних керівників неодноразово проводились виїзні консиліуми за місцем проживання дітей. Станом на 12.04.2024 р. мамою ОСОБА_1 не було заключено жодної декларації із сімейним педіатром. Адміністрація закладу освіти неодноразово викликала маму до школи, вказували на належне виконання батьківських обов?язків, проте, окрім обіцянок, мати не вчиняла ніяких дій. Також сім?я мала значну заборгованість зі сплати комунальних платежів. 10.04.2024 р. квартиру було відключено від електропостачання. Працівниками служби у справах дітей неодноразово здійснювались виїзди за місцем фактичного проживання ОСОБА_1 та дітей, зокрема 03.06.2024 р. було встановлено, що в помешканні не прибрано, запах сирості та бруду. Приміщення захаращене великою кількістю зайвих речей. У дітей досі не з?явилося окремих спальних місць (а.с.31-32).
За інформацією Чернівецького міського центру соціальних служб від 29.12.2022 р. N? 1465/02-04 під час чергового виїзду в родину 28.12.2022 р. спільно з інспекторами сектору ювенальної превенції та лікарем-педіатром встановлено, що всі діти мали хворобливий вигляд та сильно кашляли. Вимірявши температуру у дітей, яка у всіх була підвищеною, фахівець із соціальної роботи центру викликав швидку допомогу. Лікарі швидкої допомоги оглянули дітей, виміряли сатурацію, надали невідкладну допомогу та рекомендували негайно госпіталізувати дітей, для подальшого стаціонарного лікування. ОСОБА_1 від госпіталізації дітей відмовлялась і не мала бажання супроводжувати дітей до лікарні, але під тиском фахівця із соціальної роботи центру та інспекторів сектору ювенальної превенції погодилась і поїхала з дітьми до лікарні (а.с.28-30).
За інформацією Чернівецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області від 06.05.2019 р. громадянку ОСОБА_1 працівниками поліції 17.07.2018 р. притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 08.08.2018 р. за частиною 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також по відношенню до ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.27).
Згідно з листом Чернівецького міського центру соціальних служб від 08.12.2022 р. N? 1392/02. 04 мати не виконувала рекомендації фахівця із соціальної роботи. У помешканні, де проживали діти, брудно, наявні ознаки сирості, на стінах грибок, повітря затхле, санітарно-гігієнічний стан помешкання незадовільний. Діти пропускали уроки без поважних причин. Незважаючи на те, що вони часто хворіли, за медичною допомогою мати зверталася вкрай рідко, лікуючи діток на власний розсуд (а.с.28).
Відповідно до листа Чернівецького міського центру соціальних служб від 23.04.2019 р. N? 01-17/447, в помешканні, в якому проживала родина, умови проживання незадовільні: дуже брудно, сирість, грибок, важке повітря, відсутні належні місця для сну та відпочинку дітей (зламані ліжка, на яких спить уся родина), відсутнє місце для навчання, скрізь безлад, немитий посуд, небезпечні, гострі предмети, ліки зберігаються у легкодоступних для дітей місцях. Помешкання не має належних зручностей (відсутнє водо- то газопостачання). Територія навколо будинку занедбана, багато битого скла, поламаних меблів та різного непотребу (а.с.26).
Відповідно до інформації з комунального закладу «Чернівецька спеціальна загальноосвітня школа N? 3» від 04.04.2019 р. N? 62 працівниками закладу 27.03.2019 р. було проведено виїзний консиліум за місцем проживання ОСОБА_2 та встановлено, що вдома погіршилися умови проживання, розкидано брудні речі, співмешканець перебував у стані алкогольного сп?яніння, у кімнатах дітей холодно, по стінах пліснява, присутній неприємний запах (а.с.25).
Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.12.2019 року у справі №725/3834/19 відмовлено Виконавчому комітету міської ради, як органу опіки та піклування, в інтересах малолітніх і неповнолітнії дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в задоволенні позовудо ОСОБА_1 ; третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Чернівецький міський центр соціальних служб Чернівецької міської ради про стягнення аліментів та відібрання дітей від матері (а.с.21-22).
Відповідно до наказів начальника служби у справах дітей Чернівецької міської ради від 02.12.2013 р. N? 2/114, 14.06.2024 р. №2/68 дітей було взято на первинний облік (а.с.23-24).
З матеріалів справи, а саме з Витягу з ЄРСР від 10.03.2026 року встановлено, що відносно неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинялися протиправні дії, у зв`язку з чим, 10.03.2026 року були внесені відомості до ЄРСР та розпочато кримінальне провадження №12026262020000651 за ч.1 ст.155 ККУ (а.с.105).
Вищевикладене зокрема підтверджується копією листа ЦСПРД ССД ЧОВА від 10.03.2026 року №01-07/67 з повідомленням практичного психолога, а також копією листа ГУНП в Чернівецькій області від 20.03.2026 року №27358-2026 (а.с.167-168).
Також, Службою у справах дітей було долучено до матеріалів справи фото помешкання ОСОБА_1 . Зокрема, з наявних фото матеріалів вбачається повна відсутність належних умов проживання дітей, які необхідні для їхнього належного виховання та відповідно розвитку (а.с.106-158).
До матералів справи також долучені акти від 24.02.2026 року про факт передачі дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та відповідно копії направлення (путівки) ССД ЧОВА від 24.02.2026 року №17, №18, №19, №20 (а.с.162-166).
Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.
Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків по вихованню своїх дітей, піклуванню про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, освіту та інше.
Відповідно до п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.12.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно положень п.2 вказаної Конвенції, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно зі статтями 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.
Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.
У відповідності до частини першої статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.
У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789- XII (далі - Конвенція про права дитини), зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Згідно з частиною першою статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
Відповідно до пунктів 2-5 частини першої ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.
Судом під час дослідження матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвами про народження.
Згідно зі статтями 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для розвитку дитини, а батьки несуть відповідальність за створення належних умов для її фізичного, духовного, інтелектуального та соціального розвитку. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.
Положеннями пункту 1 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Судом встановлено, що діти тривалий час перебували у складних життєвих обставинах у зв`язку з неналежним виконанням матір`ю батьківських обов`язків, що підтверджується наказами служби у справах дітей Чернівецької міської ради від 02.12.2013 року №2/114, від 26.12.2014 року №109 та від 14.06.2024 року №2/68 про взяття дітей на облік як таких, що опинилися у складних життєвих обставинах.
Матеріалами справи підтверджено, що працівниками служби у справах дітей, центру соціальних служб, закладів освіти та медичних установ неодноразово здійснювались перевірки умов проживання дітей, за результатами яких встановлено незадовільний санітарно-гігієнічний стан житла, відсутність належних умов для проживання, навчання та відпочинку дітей.
Так, відповідно до листа комунального закладу «Чернівецька спеціальна школа №3» від 22.12.2025 року №264 встановлено, що умови проживання дітей не відповідають санітарним нормам: діти були брудні та неохайні, у приміщенні панував безлад, відсутні належні місця для відпочинку, санвузол перебував у занедбаному стані, а житло мало ознаки занедбаності та антисанітарії.
Згідно з листом комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка» від 02.07.2024 року №96 лікарем-педіатром під час патронажу встановлено, що діти неохайні, санітарно-побутові умови незадовільні, а відповідач неналежним чином виконує батьківські обов`язки щодо піклування про стан здоров`я дітей.
Із інформації Чернівецького міського центру соціальних служб від 29.12.2022 року №1465/02-04 вбачається, що всі діти мали хворобливий вигляд та підвищену температуру, однак відповідач відмовлялась від їх госпіталізації та не виявляла бажання супроводжувати дітей до лікарні.
Також судом встановлено, що відповідач неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності.
Крім того, рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці у 2011 році відповідач була позбавлена батьківських прав відносно ОСОБА_2 , однак у подальшому рішення було скасовано та дитину було повернуто матері із попередженням про необхідність змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків. Однак, незважаючи на вжиті органами опіки та соціальними службами заходи, відповідач належних висновків не зробила та своєї поведінки не змінила.
Статтями 170, 171 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першоїстатті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. При вирішенні питання що стосується життя дитини враховується думка дитини якщо дитина може її висловити .
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Судом встановлено, що 09.02.2026 року на підставі актів проведення оцінки рівня безпеки дітей неповнолітня ОСОБА_2 та малолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 були негайно відібрані від матері та поміщені до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня», а рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 10.02.2026 року №61/3 прийнято рішення про негайне відібрання дітей без позбавлення відповідача батьківських прав.
Оцінюючи наведені обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо ухиляється від належного виконання своїх батьківських обов`язків, не забезпечує дітям належних санітарно-побутових умов, медичного догляду, безпечного середовища для проживання та розвитку, що створює реальну небезпеку для життя, здоров`я та морального виховання дітей.
Разом з цим, суд враховує, що позивачем заявлено вимогу саме про відібрання дітей без позбавлення відповідача батьківських прав, а тому такий захід має тимчасовий характер та спрямований насамперед на забезпечення найкращих інтересів дітей.
Європейський суд з прав людини вказав, що факт того, що дитина може бути поміщена в середовище, яке більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням. Передання дитини під державну опіку слід розглядати як тимчасовий захід, здійснення якого повинно одразу припинитися, коли це дозволять обставини. Це означає, що такий захід не може бути санкціонований без попереднього розгляду можливих альтернативних заходів і повинно оцінюватись у контексті позитивного обов`язку держави вживати виважених і послідовних заходів для сприяння возз`єднання дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та, якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (пункти 50, 52 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 рокуу справі «Савіни проти України»).
Згідно з частиною другоюстатті 170 СК Україниу виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)(ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України).
На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що ОСОБА_1 батьківські обов`язки не виконує, незважаючи на вжиття заходів впливу, своєї поведінки не змінюють, а тому діти перебували в обстановці, яка булла небезпечною для їх життя, здоров`я і морального виховання.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відбрання дітей підлягають задоволенню.
Суд звертає увагу і на те, що у відповідності до вимог ч. 3 ст. 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. 
Таким чином, відповідач ОСОБА_1 не позбавлена можливості в найкоротший строк порушити у передбаченому законом порядку питання про повернення дітей, що буде сприяти як найкращим інтересам дітей, так і вирішенню питання щодо їх возз`єднання.
Відповідно до частини четвертоїстатті 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до частини другої статті 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Враховуючи кількість дітей, їх вік, потребу у належному матеріальному забезпеченні, а також відсутність доказів, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.
Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
За таких обставин, враховуючи, що неповнолітні та малолітні діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на період окремого проживання від матері потребують не лише догляду, а й матеріальної підтримки, а батьки зобов`язані утримувати своїх малолітніх дітей, суд вважає, що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дітей, з дотриманням принципу диспозитивності, тобто у межах заявлених позивачем вимог, підлягає задоволенню.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).(ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України)
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.
На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, на наданих доказах, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення.
Також, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави за розгляд даної справи, оскільки позивач звільнений від його сплати при подачі позову відповідно до ст.3 Закону України «Про судовий збір».
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-183,184,191 СК України,
ст.ст. 4, 5, 10, 18, 133, 259, 263-265, 273, 430 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов виконавчого комітету Чернівецької міської ради, як органу опіки і піклування, в інтересах малолітніх і неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Чернівецький міський центр соціальних служб Чернівецької міської ради, про стягнення аліментів та відібрання дітей від матері - задовольнити.
Відібрати малолітніх і неповнолітніх дітей, зокресма: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянки України без позбавлення її батьківських прав.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утриманнямалолітніх і неповнолітніх дітей, а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18.02.2026 року і до досягнення дітьми повноліття, враховуючи інфляційні показники.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави, судовий збір у розмірі 1331 грн. 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду або через суд першої інстанції.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 25.05.2026 року.

Суддя Слободян Г.М.