Суддя Саркісян О. А. 

Справа № 644/11238/25 
Провадження № 2/644/426/26 

02.06.2026 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2026 року 
Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Саркісян О.А.,
за участі секретаря – Мухіна Є.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу №644/11238/25 за позовом Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав, -

УСТАНОВИВ: 

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав, в якій просить суд прийняти рішення про відібрання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від батьків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
В обгрунтування позовову посилалається на те, що на обліку Служби у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради з 24.01.2023 року перебуває малолітній ОСОБА_3 , 27.04.2017 як дитина, що опинилася у складних життєвих обставинах. Удіях ОСОБА_1 прослідковується усвідомлене порушення покладених на неї, як на матір, обов`язків з виховання і розвитку дитини. Мати дитини своїми діями, поведінкою, негативними звичками наражає свого малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на небезпеку, що безпосередньо загрожує його життю та здоров`ю. Зазначені обставини, відповідно до ч. 1 ст. 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від матері не позбавляючи її батьківських прав, на підставі пунктів 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини разом з матір`ю є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання є підставою для відібрання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батьків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , без позбавлення їх батьківських прав.
Ухвалою Індустріального райсуду м. Харкова від 01.12.2025 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі, розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Індустріального райсуду м. Харкова від 02.03.2026 закрито підготовче провадження по зазначеній справі, призначено до розгляду у судове засідання.
Представниця позивача, в поданій до суду заяві, просить розглянути справу за відсутності представниці позивача, позовні вимоги задовольнити, , проти винесення заочного рішення не заперечує. 
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином,  причини неявки суду не повідомили та заперечень проти позову не надали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, оцінив надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується к. свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 17.05.2017.
Батьки дитини перебувають у шлюбі з 18.10.2008, однак з 2015 року не проживають однією сім`єю. 
ОСОБА_1 орендує житло за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується к. договору оренди житлового приміщення від 11.08.2025 року.
Батько дитини, ОСОБА_2 , з родиною не мешкає, участі у вихованні та утриманні сина не приймає, місце його перебування невідомо.
24.01.2023 у телефонному режимі до ССД по Індустріальному району надійшло усне повідомлення дільничного інспектора поліції, щодо неодноразових скарг мешканців будинку АДРЕСА_2 на матір малолітньої дитини, яка зловживає алкогольними напоями, залишає дитину на сусідку дуже похилого віку, ніде не працю та веде асоціальний спосіб життя. 
24.01.2023 на підставі отриманої інформації було здійснено вихід співробітників ССД по Індустріальному району спільно із інспекторами ВЗГ УПП в Харківській області за адресою: АДРЕСА_1 . Двері квартири відчинила гр. ОСОБА_4 , 1940 р.н. співвласниця квартири, яка повідомила, що мати дитини ОСОБА_1 , пішла до подруги, а за дитиною приглядає вона. Також гр. ОСОБА_4 , повідомила, що ОСОБА_1 разом з дитиною та співмешканцем (біологічним батьком дитини) ОСОБА_5 винаймають це житло останні два роки. Зі слів сусідки, ОСОБА_1 , допускає вживання алкогольних напоїв, не працює.
ОСОБА_1 негайно повернулася додому, однак мала ознаки алкогольного сп`яніння, на факт відвідування її родини відреагувала негативно, стала поводитись агресивно та не могла заспокоїтись. У житлі відсутні продукти харчування, антисанітарія. Хлопчик перебував у неналежних санітарно-гігієнічних умовах.
На підставі складених протоколу тимчасового вилучення дитини з небезпечного середовища від 24.01.2023 та акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 24.01.2023, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було госпіталізовано до комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна дитяча лікарня № 16» для медичного обстеження/лікування.
26.01.2023 до ССД по Індустріальному району на прийом до спеціалістів ССД по Індустріальному району звернулась ОСОБА_1 з питання повернення дитини на виховання та спільне проживання. Матері дитини було проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду та особисто видано запити для проходження обстеження у нарколога, психіатра та отримання інформаційної довідки (характеристики) від дільничного інспектора поліції за місцем проживання.
ОСОБА_1 протягом одного місяця зібрала необхідні документи та звернулась до ССД по Індустріальному району щодо обстеження умов проживання за фактичним місцем проживання.
Під час відвідування 22.02.2023 було виявлено, що ОСОБА_1 здійснила прибирання у квартирі та створила умови для проживання дитини. З жінкою було проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду та попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків, що підтверджується к. акту обстеження умов проживання від 22.02.2023.
Мати дитини пояснила, що зрозуміла ситуацію, в яку потрапила, погоджується співпрацювати із ССД по Індустріальному району та відділом соціальної роботи по Індустріальному району м. Харкова Харківського міського центру соціальних служб м. Харкова «Довіра» для недопущення у подальшому подібних випадків неналежного виконання батьківських обов`язків.
23.02.2023 малолітнього  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було поставлено на облік ССД по Індустріальному району, як дитину, яка перебуває в складних життєвих обставинах. 
У результаті здійсненої роботи малолітній був повернутий матері на виховання та спільне проживання. Хлопчик продовжив перебувати обліку ССД по Індустріальному району та робота з родиною дитини проводилась структурами причетними до робити з дітьми, у відповідності до акту про факт передачі дитини ОСОБА_3 від 23.02.2023.
У подальшому на підставі листа ВСР по Індустріальному району щодо мінімізації складних життєвих обставин у родині, малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1  10.10.2023 було знято з обліку ССД по Індустріальному району. 
20.02.2025 до ССД по Індустріальному району надійшла інформація про родину від Департаменту охорони здоров`я ХМР, в якій повідомлялося, про виявлений факт домашнього фізичного насильства, який стався на території Індустріального району за адресою: АДРЕСА_3 ,увідношенні гр. ОСОБА_1 . ССД по Індустріальному району розпочала роботу із захисту соціальних прав малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
ССД по Індустріальному району було з`ясовано, що мати дитини, ОСОБА_1 перебуває на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманими травмами, зламано нижню щелепу, а її син став очевидцем жорстокого домашнього насилля.
У зв`язку із виявленим інфекційним захворюванням ОСОБА_6 було направлено до комунального некомерційного підприємства «Обласна дитяча інфекційна клінічна лікарня» для лікування.
Після проведеного лікування, хлопчика було переведено до КНП «Міська клінічна дитяча лікарня № 16» ХМР. 
Малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повторно поставлено на облік ССД по Індустріальному району, як такого, що потрапив у складні життєві обставини.
У подальшому, заходами ССД по Індустріальному району, малолітнього ОСОБА_6 було влаштовано до комунального закладу соціального захисту для дітей «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» міста Харкова», де наразі він перебуває, у відповідності до акту про факт передачі дитини ОСОБА_7 від 11.04.2025. 
ОСОБА_1 13.03.2025 року звернулась до ССД по Індустріальному району з питання повернення сина на виховання та спільне проживання. Із жінкою було проведено спілкування та з`ясовано, що вона з 2023 року по тепер так і не привела у відповідність документи стосовно сімейного стану: із ОСОБА_2 однією сім`єю не мешкає, інформації стосовно нього не має, не звернулась та не отримує аліменти на утримання дитини, державними соціальними допомогами не має змоги користуватись, тому коштів на існування фактично не має. Хлопчик із батьком не спілкується, фактично не знає про його існування. Також ОСОБА_1 поскаржилась, що військовий стан негативно вплинув на неї, тому вона допускає вживання алкогольних напоїв після чого між нею та співмешканцем виникають конфліктні ситуації.
ОСОБА_1 було надано роз`яснення норм чинного законодавства щодо повернення дитини на виховання та спільне проживання, проведено профілактичну бесіду, щодо відповідальності батьків відносно дитини, та вона особисто отримала запити для здійснення медичного обстеження у лікарів нарколога і психіатра, та підготовки інформаційної довідки за місцем проживання від дільничного інспектора поліції.
ОСОБА_1 фактично дій на повернення сина не здійснює. 
Як убачається з к. довідки наданої КНП ХОР «Обласні клінічна наркологічна лікарня» від 23.05.2025, у ОСОБА_1 встановлено діагноз: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Згубне вживання /F10.1/. Пацієнтка пройшла курс обстеження та лікування;
У відповідності до к. довідки наданої КНП «Міський психоневрологічний диспансер № 3» ХМР від 02.06.2025, ОСОБА_1 на час огляду психотичного розладу не виявляє
Зі змісту характеристики, наданої дільничним інспектором Відділу поліції № 1 ХРУП № 2 ГУНП в ХО від 23.06.2025, убачається, 
 ОСОБА_1 за час проживання за фактичним місцем мешкання зарекомендувала себе з негативного боку. Зі слів мешканців, жінка зловживає спиртними напоями, веде антигромадський спосіб життя, не працює, мешкає зі співмешканцем, притягувалася до адміністративної відповідальності.
Відповідно до к. акту обстеження умов проживання від 19.11.2025, за адресою: АДРЕСА_1 , матір`ю не створені належні умови для проживання малолітнього ОСОБА_6 : житло потребує ремонту, прибирання, десинсекції від тарганів, у житлі стійкий неприємний запах. 
Згідно к. довідки від 13.10.2025 наданої КП «ШЛЯХРЕМБУД», ОСОБА_1 працює з 01.10.2025 робітником з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями дільниці № 6 з санітарного очищення філії Індустріального району. 
З інформації наданої адміністацією КЗ «Харківський ліцей № 104 ХМР» убачається,  ОСОБА_3 навчається у ліцеї з 01.09.2023 року у метрошколі. Денис показав себе як добрий, дружній, жвавий хлопчик, який має результати навчання переважно середнього рівня. На початку навчання виявляв помірну активність під час уроків. Поступово, через збільшення пропусків уроків, активність знизилася, тому що з`явилося багато прогалин у знаннях. Домашні завдання не виконував. Читати вміє. Пише не дуже охайно, списує з письмового і друкованого тексту. Вміє рахувати в межах 100 з переходом через десяток. Під керівництвом вчителя розв`язував прості текстові завдання, демонстрував фрагментарні знання про навколишнє середовище. Не завжди дотримувався правил безпечної поведінки під час уроків та ігор. На перервах поводився жваво, брав участь у групових іграх. Хлопчик знаходиться під постійним контролем психологічної служби закладу освіти. У 2024/2025 навчальному році мати, ОСОБА_1 , не приділяла належної уваги навчанню, вихованню сина. Систематичного зв`язку із закладом освіти не підтримувала, не інформувала вчителя про причини пропусків занять ОСОБА_6 , на телефонні дзвінки, повідомлення не відповідала. У 2025/2026 навчальному році ОСОБА_6 перебуває у ЦСПРД, де і навчається.
У відповідності до інформації наданої адміністрацією ЦСПРД, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у закладі з 11.04.2025, оскільки має проблемну сімейну ситуацію. Матір дитини, ОСОБА_1 , відвідувала сина у закладі у перші місяці його перебування. За свідченнями вихователів закладу та самого хлопчика, під час відвідин мати приходила у явно нетверезому стані, що унеможливлювало її спілкування з сином. Таке ставлення ОСОБА_1 до контакту з ОСОБА_6 та налагодженню з ним взаємовідносин призвели до того, що дитина почала почуватися приниженою та соромиться матері, що негативно вплинуло на його емоційний стан і адаптацію в закладі. Дані обставини унеможливили подальше спілкування ОСОБА_1 з сином. Наразі ОСОБА_1 не зверталась до адміністрації Центру та не висловлювала своє бажання співпрацювати з психологом, фахівцями з соціальної роботи щодо подолання кризової ситуації та налагодження взаємовідносин з Денисом. Таке ставлення може свідчити про відмову матері від співпраці.
З інформації Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району ХМР з`ясовано, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку в управлінні як отримувач будь-яких видів соціальних допомог.
З інформації КНП «Міська поліклініка № 9» ХМР з`ясовано, що малолітній ОСОБА_8 перебував під наглядом лікарів нашого закладу з народження. Спостерігався з діагнозом: перинатально-ішемічне ураження ЦНС з тонусними порушеннями. Мати хлопчика, ОСОБА_1 переуклала декларацію надання первинної медичної допомоги з лікарем ОСОБА_9 з 2021 року у зв`язку зі смертю сімейного лікаря. Зі слів лікаря, який спостерігав дитину з 2021 року, відомо, що мати виконувала батьківські обов`язки у частині медичного догляду. У разі хвороби хлопчика, зверталась вчасно, рекомендації виконувала в повному обсязі. Дитина на прийомі завжди була охайна і доглянута. Всі щеплення і профілактичні огляди здійснювала своєчасно. Востаннє ОСОБА_1 звернулась з приводу хвороби свого сина 25.12.2024, діагноз: гостра респіраторна інфекція. Призначення лікаря виконувала, однак на виписку і отримання довідки не з`явилася. На телефонні дзвінки не відповідала. 
З інформації наданої ВСР по Індустріальному району з`ясовано, що родина з квітня 2025 року по вересень 2025 року отримувала послугу соціального супроводу з метою повернення дитини до біологічної родини. Родина винаймає одну кімнату в двокімнатній квартирі за адресою: 
 АДРЕСА_1 , умови проживання потребують поліпшення. У ході надання послуги соціального супроводу ОСОБА_10 неодноразово надавалась гуманітарна допомога у вигляді продуктових наборів, надавались консультації з питань отримання посвідчення про взяття на облік бездомної особи, було надано консультації з метою повернення дитини до матері, а саме бесіди та рекомендації щодо необхідності поліпшення санітарно-гігієнічних умов житла, працевлаштування, профілактичні бесіди консультації щодо формування ідеології здорового способу життя, підвищення рівня батьківського потенціалу, надавалась соціально-психологічна підтримка тощо. Також до роботи з сім`єю долучався Всеукраїнський благодійний фонд «Деполь Україна». 3 серпня 2025 року ОСОБА_11 перестала без поважних причин виконувати умови договору про надання послуги соціального супроводу, не брала участь у заходах, передбачених планом соціального супроводу. Сім?я ОСОБА_12 була знята з обліку отримувачів послуги соціального супроводу без досягнення позитивного результату.
Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова 
від 21.03.2023 № 644/1109/23 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді попередження.
Таким чином, ОСОБА_1 жодних дій на повернення сина на спільне проживання та виховання не здійснила. Тобто, мати усунулись від виконання батьківських обов`язків та повернення до неї хлопчика на спільне проживання є неможливим.
Питання щодо доцільності відібрання малолітнього  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батьків ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2  без позбавлення їх батьківських прав, було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради 07.10.2025. Батьки дитини були завчасно повідомлені, але заперечень з цього приводу не надали.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у міжнародному праві та національному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізував Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.
У справі "М. Є. проти України" у рішенні від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) та у рішенні від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України" (заява № 10383/09, § 100), Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (§ 76).
У рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України" (заява № 31111/04) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі "Johansen v. Norway" від 07 серпня 1996 року, § 78).
Отже, положення про право батьків і дітей бути поряд один з одним не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, при розгляду справи. Суди, насамперед, мають виходити з інтересів самої дитини.
Відповідно до частини першої статті 170 Сімейного кодексу України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з ними. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або навчальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку.
Основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок.
Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини до розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.
Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.
Таким чином, виходячи з норм чинного законодавства України та практики ЄСПЛ, в діях відповідачів прослідковується порушення покладених на них, як на батьків, обов`язків з виховання і розвитку дитини. Мати та батько своїми діями, поведінкою, негативними звичками наражають малолітню дитину на небезпеку, що безпосередньо загрожує його життю та здоров`ю.
Зазначені обставини, відповідно до ч. 1 ст. 170 Сімейного кодексу України, є підставою для ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків не позбавляючи їх батьківських прав.
Питання щодо доцільності відібрання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без позбавлення їх батьківських прав було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради 07.10.2025.
Судові витрати по справі судом визначаються відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до ст. ст. 10, 12, 13, 95, 247 ч. 2, 258-259, 263, 264, 265, 274, 280 ЦПК України, суд, –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав- задовольнити.
Відібрати малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батьків  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення їх батьківських прав.
Стягнути пропорційно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211. 20 грн., а з кожного по 605. 60 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Інформація про сторони:
Позивач: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради (місцезнаходження: м. Харків, вул. Чернишевська, 55, ЄДРПОУ 26489104).
Відповідачі: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя:      О.А. Саркісян