Справа № 127/12168/26
Провадження № 2/127/3504/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі судового засідання Чех А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на його утримання в період навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, щопозивачу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 виповнилось 18 років. До досягнення ним повноліття з батька позивача ОСОБА_2 відбувалось стягнення на користь матері позивача ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.10.2012 року. 
На час звернення з позовом позивач навчається у Вінницькому медичному фаховому коледжі імені академіка Д.К. Заболотного на 3 курсі з терміном навчання до 30 червня 2027 року. У зв`язку з навчанням у Вінницькому медичному фаховому коледжі імені академіка Д.К. Заболотного позивач має нести додаткові витрати на проїзд до місця навчання, придбання підручників та навчальних матеріалів, придбання спецодягу, харчування в студентській їдальні протягом навчального дня та під час чергувань при проходженні практичних занять тощо. Під час навчання на денному відділенні Вінницького медичного фахового коледжу позивач не має можливості працювати та отримувати інші доходи окрім грошових коштів, які йому виділяють батьки.
Враховуючи вище викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини, від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення 23 років.
Ухвалою суду від 05.05.2026 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено розгляд справи по суті. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
21.05.2026 відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги визнає у повному обсязі.
Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутність.
Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 також подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає у повному обсязі.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.
Судом встановлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, що ґрунтуються на вимогах ст. 182, 199, 200 СК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якого відповідно до копії свідоцтва серії НОМЕР_1 про народження зазначені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Згідно копії студентського квитка серії НОМЕР_2 від 16.10.2023 ОСОБА_1 є студентом групи 1ф В Фельдшерського відділення денної форми навчання. Студентський квиток дійсний до 30 червня 2027 року.
15.01.2023 відкрито виконавче провадження №36053961 за виконавчим листом №232/591/12 від 18.12.2013, який видано Староміським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/5 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно.
02.04.2026 виконавче провадження закінчено на підставі п. 9 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення.
Згідно довідки з Пенсійного фонду України (Форма ОК-5) дохід ОСОБА_2 за період з 2015 року по 2026 рік становить 446685,21 грн.
Згідно довідки №3454 про доходи пенсіонера ОСОБА_2 отримав за період з жовтня 2025 року по березень 2026 року пенсію в розмірі 110405,71 грн.
Згідно довідки №3455 вбачається що з ОСОБА_2 за період з жовтня 2025 року по березень 2026 року відраховано аліментів у розмірі 21550,47 грн.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягнув повноліття, є меншим 23 років, продовжує навчання, доходів не має, а тому суд дійшов висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу в певній мірі.
Щодо розміру аліментів, то суд враховує, що згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.
Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як зазначалося вище суд дійшов висновку, що повнолітній син потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання, а батько може надавати таку допомогу в певній мірі.
При визначенні розміру аліментів, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, витрати пов`язані з навчанням та обставини, що встановленні судом та мають значення в їх сукупності, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі 1/4 частки доходу відповідача щомісячно.
Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 201, 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 13.04.2026.
Аліменти підлягають стягненню на період навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання ( ч. 2 ст. 199 СК України). Разом з тим поновлення навчання (за умови недосягнення 23-річного віку) дозволяє звернутися з новим позовом до суду про стягнення аліментів.
На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.
Оскільки при подачі позову до суду позивач був звільнений від сплати судового збору в розмірі 1064,96 грн (з врахуванням понижуючого коефіцієнту), та враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи, відповідно до ст. 141 ЦПК України, 50% судового збору слід стягнути з відповідача в дохід держави, що становить 532,48 грн. 
Також суд зауважує, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи. 
Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11.
На підставі викладеного, керуючись ст. 182, 199, 200 СК України, ст. 12, 81-82, 141, 263-265, 279-282, 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на його утримання, у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи стягнення з 13.04.2026, і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення 23 років.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 532,48 грн судового збору.
Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 08.06.2026.

Суддя          О.О. Жмудь