справа № 468/1691/23
провадження № 1-кп/488/93/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.06.2026 року 
Корабельний районний суд м. Миколаєва
у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) кримінальне провадження за обвинуваченням,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар?ївка Баштанського району Миколаївської області, українця, громадянина України, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрований та проживаючий за останньою відомою адресою: АДРЕСА_1 .
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Формулювання пред`явленого ОСОБА_7  обвинувачення, яке визнане судом доведеним.
Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи громадянином України, вчинив державну зраду в умовах воєнного стану за наведених нижче обставин. 
Так, ОСОБА_7 , після введення в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022, проживаючи у с. Мар?ївка Баштанського району Миколаївської області, під час окупації цього населеного пункту військовослужбовцями ЗС РФ, яка відбувалась в період часу з 10.03.2022 по 17.03.2022, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, не погоджуючись з політикою представників української державної влади щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості України, вирішив сприяти іноземній державі (РФ), її представникам у проведенні підривної діяльності проти України шляхом вчинення державної зради.
Зокрема, 10.03.2022 військовослужбовці ЗС РФ здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, розташовані на території Баштанського району Миколаївської області, тобто здійснили тимчасову окупацію вказаної території, у тому числі с. Мар?ївка Баштанського району.
Під час окупації вказаного населеного пункту, громадянин України ОСОБА_7  надав представникам держави - агресора, її збройним силам, згоду на допомогу в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, а саме в розміщенні військових ЗС РФ на території с. Мар?ївка Баштанського району Миколаївської області, організації та забезпеченні їх побуту, проведені агітації серед населення щодо співпраці з державою-агресором, чим сприяв встановленню окупаційного режиму країни-агресора.
Так, ОСОБА_7 , усвідомлюючи свої протиправні дії, які направлені на підривну діяльність проти України, передбачаючи, що його дії можуть завдати шкоди суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканності, обороноздатності та державній безпеці України, бажаючи настання таких суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, добровільно надав дозвіл та в подальшому безпосередньо розмістив особовий склад ЗС РФ у житлових будинках, розташованих за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , в яких у подальшому останніми обладнано так званий «штаб», місце відпочинку особового складу та місце для зберігання зброї і бойових припасів.
Будучи в довірливих відносинах з представниками ЗС РФ, з метою придушення можливого опору місцевих мешканців вказаного населеного пункту, ОСОБА_7 від невстановленого в ході досудового розслідування військовослужбовця ЗС РФ на постійну основу отримав автоматичну зброю.
Крім того, ОСОБА_7 пересувався по території с. Мар?ївка Баштанського району Миколаївської області на своєму автомобілі «Опель Астра», на якому зобразив літеру «Z», яка являється знаком розрізнення військовослужбовців ЗС РФ, носив білу пов`язку, яка також являється знаком розрізнення військовослужбовців країни-агресора (РФ).
Під час окупації с. Мар?ївка Баштанського району Миколаївської області, ОСОБА_7 надавав військовослужбовцям ЗС РФ продукти харчування, воду та інші матеріальні ресурси, чим сприяв військовим ЗС РФ в забезпечені їх благоустрою у побуті.
Бажаючи настання негативних наслідків, пов`язаних із захопленням значної частини як території Миколаївської області так і в цілому України, ОСОБА_7 вказав представникам ЗС РФ місце для більш успішного будівництва понтонних мостів та форсування у подальшому річки Інгул, яка проходить поруч з населеним пунктом с. Мар?ївка Баштанського району.
Окрім цього, в момент окупації с. Мар?ївка Баштанського району Миколаївської області, ОСОБА_7 здійснював агітацію серед місцевих мешканців вказаного населеного пункту щодо співпраці з державою-агресором, в тому числі представниками ЗС РФ, в частині забезпечення останніх продуктами харчування, цигарками та алкогольними напоями.
В результаті проведення контрнаступу Збройними силами України 17.03.2022 с. Мар?ївка Баштанського району Миколаївської області було деокуповано, при цьому ОСОБА_7 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, виїхав за межі України.
Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 (in absentia), який показань суду не надавав та будь-яких клопотань від останнього на адресу суду не надходило.
При цьому, враховуючи ч. 5 ст. 374 КПК України, суд переконався, що стороною обвинувачення під час здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження (in absentia) використані всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.
Зокрема, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника ОСОБА_7 , який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській та Миколаївській областях. 
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 05.07.2023 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 111 КК.
При цьому, у передбачений вимогами ст. 111, ст. 135 КПК спосіб, враховуючи перебування ОСОБА_7 на тимчасово окупованій території, у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, зокрема, у газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора публікувалася інформація щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, повідомлення про підозру, виклики до слідчого тощо.
Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_7 , належним чином повідомленого про проведення відносно нього досудового розслідування та здійснення судового розгляду, від реалізації свого права предстати перед судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про його намір ухилитися від кримінальної відповідальності.
В той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_7 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.
Захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні вважав за необхідне перекваліфікувати дії обвинуваченого на колабораційну діяльність, також просив суд врахувати стійкі соціальні зв`язки обвинуваченого та призначити йому мінімальне покарання.

Провина обвинуваченого ОСОБА_7  повністю підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів — показаннями свідків: 
свідок ОСОБА_9 суду показала, що є старостою с. Мар?ївка Баштанського району. 11.03.2022 року на територію с. Мар?ївка Баштанського району увійшли військовослужбовці ЗС РФ, населений пункт був окупований. Зі слів сусідів їй відомо, що ОСОБА_7 розселив ДНР-ців, керівний склад ЗС рф в будинку, в якому сам мешкав з родиною, за адресою: АДРЕСА_1 . Їздив він на своєму автомобілі разом з військовослужбовцями рф, на якому було намальована буква білим кольором ”Z”, з відчиненими вікнами, був радісний та вдоволений, махав руками, був у стані алкогольного сп`яніння. Сусіду сказав, щоб запустили пекарню. 17.03.2022 року війська рф вже вийшли з села. 19.03.2022 року ОСОБА_7 виїхав також разом з дружиною та падчеркою. Вважає, що ОСОБА_7 , з огляду на його поведінку під час окупації, був проросійські налаштований, його брат мешкав у Санкт-Петербурзі, ОСОБА_7 його часто відвідував;
свідок ОСОБА_10 суду показав, що ОСОБА_7 знає з самого дитинства. З 2014 року ОСОБА_7 був проросійські налаштованим. Близько 13-14.03.2022 року свідок перебував на вулиці, бачив, що на машині ОСОБА_7 опель астра на всіх вікнах написана по пилу літера ”Z”, біля машини стояв ОСОБА_7 разом з військовим рф (як сказав йому ОСОБА_7 - це начальник штабу, ДНР-ровець), вони розмовляли з його (свідка) кумом, той держав продовольчий магазин, питали в того, чи є в магазині горілка, сигарети. Надалі у нього з ОСОБА_7 відбулась розмова, в ході якого останній виправдовував російську агресію. Йому відомо, що ОСОБА_7 розселив весь штаб ЗС та солдатів рф в будинку, в якому сам мешкав з родиною, за адресою: АДРЕСА_1 . У іншому його будинку, який пустував, також мешкали військові рф. На своїй машині ОСОБА_7 їздив разом з військовими рф. Зі слів мешканців села йому відомо, що ОСОБА_7 проводив агітацію серед жителів з приводу запровадження російської влади;
свідок ОСОБА_11 суду показала, що 10.03.2022 року відбулась окупація с.Мар`ївка. З ОСОБА_7 вона мешкає на одній вулиці в селі. Під час окупації села ОСОБА_7 їздив на своєму автомобілі опель зі зброєю, схожою на автомат, за кермом був військовий рф. ОСОБА_7 організував в будинку брата за адресою: АДРЕСА_1 , де він мешкав зі своєю родиною, штаб офіцерів рф, там же на подвір`ї була розміщена військова техніка рф - вантажна. ОСОБА_7 посилав військових рф по сусідам, мешканцям села, ті вимагали у людей продукти харчування. Один з військових приходив і до неї додому, сказав, що його послав ОСОБА_7 за продуктами харчування — за картоплею. Вона дала відро картоплі, бо він сказав, що поки вони не мародерять, а просять надати добровільно. Також з військовими приїздив до магазину її знайомого ОСОБА_12 , вимагав у них цигарки. На автомобілі ОСОБА_7 білим кольором була зображена літера «Z». По селу ОСОБА_7 та його родина (дружина та донька) пересувалися вільно, ОСОБА_7 - завжди разом з військовими, на руці він носив білу пов`язку, що символізувало відношення до військових рф, тоді як інші мешканці села боялися виходити на вулицю. На ОСОБА_7 ніхто не тиснув, він діяв з власної волі, він не приховував своїх вподобань до держави-агресора, його рідний брат мешкає в Санкт-Петербурзі, займав посади у тому числі в органах прокуратури рф. За адресою АДРЕСА_3 мешкав син ОСОБА_7 до своєї смерті, той будинок після того пустував, вона не знає, чи мешкали там військові. Якось на вулиці, де зібралися чоловіки, вона особисто чула, як ОСОБА_7 казав, що буде краще жити з росією. Справа по дорозі, де починається село Виноградівка, розташований об`єкт цивільної оборони, де зберігалась техніка, про її існування ОСОБА_7 повідомив військових рф і вони приволокли її (якусь велику машину типу ЗИЛу) до нього додому, а коли вони відійшли з села, ця машина виявилась замінованою. ОСОБА_7 виїхав з села разом із військовими рф;
свідок ОСОБА_13 суду показав, що з 1997 року він мешкав у с. Мар?ївка Баштанського району Миколаївської області. У березні 2022 року село Мар`ївка була під окупацією держави-агресора. Під час окупації ОСОБА_7 по селу їздив на своєму автомобілі опель світло-сірого кольору, з обох боків намальована літера «Z», за кермом був військовий рф, ОСОБА_7 сидів поряд, у нього був автомат «Калашнікова», хоча іншим мешканцям села було заборонено вільно пересуватися. З поведінки ОСОБА_7 вбачалося, що поводив він себе вільно, без примусу, був задоволений обстановкою, яка склалася в селі під час окупації. Зі слів мешканців села йому відомо, що у своєму будинку ОСОБА_7 розмістив штаб офіцерів рф, що він возив військовослужбовців по домівках, магазинах односельчан, показував де та у кого можна взяти, а ті вимагали у людей продукти харчування;
свідок ОСОБА_14 суду показала, що з 1994 року вона мешкає у с. Мар?ївка Баштанського району Миколаївської області. У березні 2022 року село Мар`ївка була під окупацією держави-агресора. Під час окупації ОСОБА_7 організував в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де він мешкав зі своєю родиною (донькою та дружиною), штаб офіцерів рф. У іншому будинку ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 , який пустував, також розмістилися військові рф. Там же на подвір`ї була розміщена техніка - військові машини. З цього приводу вона запитувала у ОСОБА_7 , навіщо він це робить, він відповів, що вона нічого не розуміє, що це «наші» прийшли. На своєму автомобілі сірого кольору ОСОБА_7 возив військових рф. На руці ОСОБА_7 носив білу пов`язку; така вимога була з боку військових рф до мешканців. ОСОБА_7 разом з родиною виїхав з села разом із військовими рф;
свідок ОСОБА_15 суду показав, що ОСОБА_7 є його сусідом, вони товаришували. Брат у ОСОБА_7 працює прокурором м.Пітері, тому той завжди був за рф. З березня 2022 року село Мар`ївка було окуповане рф, чому ОСОБА_7 був радий, бо прийшли «свої». В селі були представники з днр, військові підрозділі рф. Вони дислокувались у будинку ОСОБА_7 , там був штаб. ОСОБА_7 їздив по магазинах в селі, просив для військових сигарети та горілку.

Вина обвинуваченого також підтверджується оголошеними прокурором та дослідженими cудом письмовими доказами:
особовою карткою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якої останній є громадянином України (т.2 а.с.17);
відомостями щодо перетину кордону ОСОБА_7 22.03.2022 року у пункті перетину ОСОБА_16 (т.2 а.с.19);
реєстраційною карткою транспортного засобу, відповідно до якої ОСОБА_7 є власником транспортного засобу RENAULT Megane, 2006 р.в, зеленого кольору (т.2 а.с.20);
протоколами огляду речей від 10.09.2022, 11.09.2022 року, вилучених 10.09.2022 року під час обшуку житлового будинку та прибудинкової території, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 — сумки польової (сержанта) чорного кольору, зеленої камуфляжної куртки із знаками розрізнення військовослужбовців рф. На куртці наявні два шеврони: перший на лівому рукаві із зображенням прапора та гербу рф, другий — спереду і права із написом ОСОБА_17 , зелених камуфляжних штанів. Камуфляж такого забарвлення на куртці та штанах притаманний військовій формі військовослужбовців рф; блокноту радіотелефоніста, на якому наявний напис «МО РФ», зображення гербу рф, рік випуску — 2021; частина стартового пакету оператора мобільного зв`язку «МТС», червоної пластикової картки без наявної в ній сім картки з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , посвідчення про нагородження ОСОБА_18 нагрудним знаком «30 років військової підготовки МДУ ім. В.О. Сухомлинського», атестата на ім`я ОСОБА_7 , книги з написом «Устройство зарядное малогабаритное УЗМ-0,94-5 Руководство по эксплуатации ИЖТШ.345211.084-05 РЕ», тканинної сумки зеленого кольору на кнопках для протигазу, карти автомобільних доріг Криму (т.2 а.с.21-34, 42-46);
протоколом огляду речей від 11.09.2022, вилучених 10.09.2022 року під час обшуку житлового будинку та прибудинкової території, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 - металевого ящику для зберігання набоїв, бронежилету 6Б45, взуття чоловічого (берци військових рф) (т.2 а.с.35-41);
протоколом огляду від 01.10.2022 року з фототаблицею житлової будівлі та прибудинкової території, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого на території названого домоволодіння розташовані двоповерховий житловий будинок, гаражне приміщення та господарча споруда (т.2 а.с.52-57);
протоколом огляду від 01.10.2022 року з фототаблицею житлової будівлі та прибудинкової території, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого на території названого домоволодіння розташовані двоповерховий житловий будинок, двоповерхова нежитлова будівля, зруйнована альтанка (т.2 а.с.58-63);
протоколом проведення слідчого експерименту від 20.06.2023 року, та відеозаписом слідчої дії, зафіксованої на флешнакопичувач, проведеного за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого свідок ОСОБА_19 розповів та показав на місці, що у даному будинку до 18.03.2022 року проживав ОСОБА_7 зі своєю жінкою (матір`ю свідка) ОСОБА_20 . З початку окупації ОСОБА_7 надав військовослужбовцям рф свої будинки для користування за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Приблизно 12.03.2022 року він сидів на лавочці у дворі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де навпроти за столом сидів ОСОБА_7 та військовослужбовці ЗС рф, вони обговорювали план форсування р.Інгул, коли військові запитали у ОСОБА_7 , як їм перебратися на іншу сторону річки, то він їм зазначив, що є міст між с.Віноградівкою та с.Інгулка. Надалі свідок ОСОБА_19 вказав на місце, де саме військові зс рф намагалися форсувати річку Інгул по мосту між с.Віноградівкою та с.Інгулка. Також зазначив, що спроба не була вдалою, так як на місце переправи прилетів снаряд та розбив колону із військових та технікою (т.2 а.с.71-75);
довідками голови Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області від 22.08.2022 року, старости Мар`ївського Старостинського округу від 17.08.2022 року щодо перебування с.Мар`ївка в окупації з 10-11.03.20022 року по 17.03.2022 рік (т.2 а.с. 76-77);
протоколом обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та відеозаписом слідчої дії, зафіксованої на флешнакопичувач, в ході якого виявлено та вилучено: атестат №003488 виданий 14.07.1977 року на ім`я ОСОБА_7 , профспілковий квиток № 4879499 від 14.11.1078 року на ім`я ОСОБА_21 , 1930 р.н.; посвідчення про нагородження нагрудним знаком від 23.02.2010 на ім`я ОСОБА_18 ; Медична довідка №115715 на ім`я ОСОБА_18 ; Берці чорного кольору арамейського зразку 41 розміру; Упаковку від консерви з написом: «Говядина тушеная первый сорт, Россия, Липецкая область»; Упаковка з написом: «Армейские галеты»; Упаковка з написом «Паштет печеночный Россия Московская область»; Пуста банка з під рибної консерви з написом «Скумбрия. Россия г. Калиннинград»; Залізна коробка світло-зеленого кольору із під патронів; Блокнот з написом «Блокнот радиотелефониста МО РФ 2021» на 8 арк.; Упаковка для сім карти з номером НОМЕР_1 ; Карта автомобільних доріг з написом «Крым»; Упаковка з написом «индивудальный рацион питания»; Упаковка з написом: «Армейские галеты»; Блокнот з написом «устройство зарядное малогабаритное УЗМ-0:94-5 Руководство по эксплуатации»; Військова польова сумка чорного кольору на якій міститься напис: «Опись сумки полевой (сержанта)»; Чохол від бронежилету з написом «Бронилежет 6Б45»; Армійські польові штани зразка ЗС РФ; Армійська польова куртка зразка ЗС РФ; Сумка від протигазу зеленого кольору з двома чорними шлангами (т.2 а.с.81-91).
Також судом в ході судового розгляду досліджені документи, надані стороною обвинувачення, що не містять інформації, яка б стосувалася безпосередніх дій ОСОБА_7  чи їх кваліфікації, проте стосується руху кримінального провадження на стадії досудового розслідування.

Суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, та даючи правову оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_7  за ч.2 ст.111 КК України приходить до наступних висновків.
Суд акцентує на тому, що «державна зрада» має три форми: 1) перехід на бік ворога в період збройного конфлікту; 2) шпигунство; 3) надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.
З об`єктивної сторони державна зрада у формі надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, полягає у сприянні їх можливим чи дійсним зусиллям заподіяти шкоду національній безпеці України. Види підривної діяльності проти України можуть бути різноманітними. Різний вигляд може мати і допомога у проведенні такої діяльності. Вона може надаватися шляхом організації чи виконання конкретного злочину, схиляння до державної зради інших осіб, сприяння їх можливим чи дійсним зусиллям заподіяти шкоду державній безпеці України, усунення перешкод для вчинення певних діянь тощо.
Загалом вчинення будь-яких діянь, які створюють загрозу національній безпеці України, може бути розцінене як підривна діяльність проти України. 
Згідно з законодавством України, загроза національній безпеці - це наявні та потенційно можливі явища і чинники, що негативно впливають на стан національної безпеки, ускладнюють реалізацію національних інтересів України у зовнішньополітичній і внутрішньополітичній сферах, у сфері державної безпеки, в економічній, соціальній та гуманітарній, науково-технологічній, екологічній, інформаційній та воєнній сферах.
Вчинення будь-яких діянь, передбачених ч. 1 ст. 111 КК України, заподіює шкоду національній безпеці України і розцінюється як підривна діяльність проти неї.
Суд звертає увагу, що із суб`єктивної сторони державна зрада характеризується прямим умислом. Обов`язковою ознакою державної зради є мета – заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.  
Ознака «на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України» визначає суб`єктивну спрямованість дій винного і не є характеристикою суспільно небезпечних наслідків діяння.
Мотиви державної зради та факт заподіяння вказаної шкоди немає значення для кваліфікації діяння за ст. 111 КК України.
Державна зрада є закінченим злочином не з моменту встановлення зв`язку з іноземною державою, іноземною організацією або їх представниками чи з моменту отримання від них злочинного завдання, а з моменту вчинення певних конкретних дій на шкоду Україні.
Досліджені судом докази свідчать, що ОСОБА_7 надав допомогу іноземній державі та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України та таким чином спричинив шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України. 
Крім того, встановлено, що ОСОБА_7 є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111 КК України, та на день ухвалення цього вироку залишається громадянином України.
Суд зазначає, що вибір ОСОБА_7 залишитися та проживати на тимчасово окупованій території України не розглядається як підстава для кримінального переслідування.
Таким чином, зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази є послідовними, в деталях узгоджуються як між собою, так і з іншими матеріалами кримінального провадження, тому суд приймає їх до уваги та вважає такими, що повністю доводять винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Під час судового розгляду сторона захисту не посилалася на недопустимість доказів, які надавались на дослідження стороною обвинувачення, на порушення порядку проведення досудового розслідування, як і прийняття певних процесуальних рішень, а отже, в силу положень ст.ст. 22, 26 КПК України, колегія суддів не вбачає підстав визнавати докази недопустимими, оскільки вони зібрані у порядку, встановленому КПК України, та отримані без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК, у межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та у сукупності достатніми для визнання обвинуваченого ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Оцінивши в сукупності досліджені судом докази, колегія суддів вважає, що дії  ОСОБА_7  правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 111 КК України, як державна зрада, тобто діяння, яке умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України - у наданні іноземній державі та її представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану.
Разом із тим, суд відхиляє доводи сторони захисту щодо необхідності перекваліфікації дій обвинуваченого на колабораційну діяльність з огляду на те, що захисник не навів жодних доводів та підстав задля цього. 

Мотиви призначення судом покарання.
Відповідно до приписів ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вивченням даних про особу обвинуваченого  ОСОБА_7 встановлено, що на час вчинення кримінального правопорушення, він мав громадянство України, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. 
Обставин, які згідно зі ст. 66, 67 КК України пом`якшують та обтяжчують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.
При цьому, суд не приймає, як обтяжчуючу покарання ОСОБА_7 обставину зазначену прокурором — вчинення злочину з використанням умов військового стану, з огляду на те, що така обставина не була встановлена та пред`явлена ОСОБА_7 за висунутим обвинуваченням, її врахування наразі є фактично погіршенням становища обвинуваченого та вихід судом за межі обвинувачення. 
Обставини скоєння  ОСОБА_7 кримінального правопорушення, його відношення до вчиненого особливо тяжкого злочину, характер та систематичність свідомого вчинення ним злочинних дій на користь держави-агресора, які, як наслідок, мали суттєвий негативний вплив на обороноздатність Держави Україна під час захисту Батьківщини від збройної агресії ворога, та які були припинені не за власним волевиявленням  ОСОБА_7 , а внаслідок активних дій Збройних сил України, з урахуванням даних, які характеризують його особу, свідчать про зухвале ігнорування обвинуваченим своїх конституційних обов`язків, як громадянина України, втрату ним почуття обов`язку перед Державою та українським суспільством, що в свою чергу шкодить інтересам Держави Україна, нехтування загально прийнятними нормами поведінки в суспільстві, а тому на переконання суду, його протиправні дії становлять підвищену суспільну небезпеку, як для громадян України, так і для Держави Україна, що свідчить про не досягнення визначеної приписами КК України мети кримінального покарання в разі застосування кримінального покарання не пов`язаного з ізоляцією від суспільства.
Таким чином, враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги дані, які характеризують особу обвинуваченого  ОСОБА_7  - раніше не судимого, який на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, з урахуванням обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення-особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, з призначенням йому міри покарання, у межах санкції ст. 111 ч. 2 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності..
Суд вважає, що таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. 
Долю речових доказів вирішити у відповідності до статті 100 КПК України. 
На підставі викладеного та керуючись ст.368-371, 373, 374, 376, ч.15 ст. 615 КПК України, суд, 
У Х В А Л И В:

ОСОБА_7  визнати винним за ч. 2 ст. 111 КК України та призначити покарання у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.
Запобіжним заходом щодо  ОСОБА_7  до набрання вироком законної чинності залишити тримання під вартою.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_7 в порядку виконання вироку суду.
Речові докази по справі, які зберігаються в камері зберігання речових доказів СБ України в Миколаївській області - атестат №003488 виданий 14.07.1977 року на ім`я ОСОБА_7 , профспілковий квиток № 4879499 від 14.11.1078 року на ім`я ОСОБА_21 , 1930 р.н.; посвідчення про нагородження нагрудним знаком від 23.02.2010 на ім`я ОСОБА_18 ; Медична довідка №115715 на ім`я ОСОБА_18 ; Берці чорного кольору арамейського зразку 41 розміру; Упаковку від консерви з написом: «Говядина тушеная первый сорт, Россия, Липецкая область»; Упаковка з написом: «Армейские галеты»; Упаковка з написом «Паштет печеночный Россия Московская область»; Пуста банка з під рибної консерви з написом «Скумбрия. Россия г. Калиннинград»; Залізна коробка світло-зеленого кольору із під патронів; Блокнот з написом «Блокнот радиотелефониста МО РФ 2021» на 8 арк.; Упаковка для сім карти з номером НОМЕР_1 ; Карта автомобільних доріг з написом «Крым»; Упаковка з написом «индивудальный рацион питания»; Упаковка з написом: «Армейские галеты»; Блокнот з написом «устройство зарядное малогабаритное УЗМ-0:94-5 Руководство по эксплуатации»; Військова польова сумка чорного кольору на якій міститься напис: «Опись сумки полевой (сержанта)»; Чохол від бронежилету з написом «Бронилежет 6Б45»; Армійські польові штани зразка ЗС РФ; Армійська польова куртка зразка ЗС РФ; Сумка від протигазу зеленого кольору з двома чорними шлангами -знищити.
Арешт, накладений ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 12.12.2022 року на нерухоме майно: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1555762548206, загальною площею 261.1 кв.м., належить на праві приватної власності (розмір частки 1/1) громадянці російської федерації ОСОБА_22 та має такі складові частини: веранду 1 а, ганок 1, вхід у підвал 2, літня кухня 2 Б, альтанка 1 б, сарай 1 В, огорожі 3,4,5,6,7,8. Земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 4820683401:01:001:0010, площею 0.25 га., за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності (розмір частки 1/1) громадянці російської федерації ОСОБА_22 ; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1818126348206, загальною площею 202.6, житловою площею (кв.м): 78.1, належить на праві приватної власності (розмір частки 1/1) громадянину російської федерації ОСОБА_23 , та має такі складові частини: Сарай 1 Б, Сарай 1 В, Сарай 1 Г, Сарай 1 Д, Сарай 1 С, Сарай 1 З, Сарай 1 К, Гараж 1 Ж, Сарай 1 Е, Замощення І,ІІ, Огорожі 1,3,5,7,8, Топкова 1 а2, Гараж 1 Л, Убиральня 1 О, Веранда 1 М - скасувати.
Арешт на земельну ділянку площею 6,6285 га, кадастровий номер: 4820683400:02:000:0104, належну ОСОБА_7 , накладений ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 12.12.2022 року залишити в силі з метою виконання рішення суду в частині конфіскації майна засудженого. 
Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності причин, передбачених ст.138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції, з дотриманням правил, передбачених ст.399 КПК України.
Копію вироку, яка підлягає врученню обвинуваченому, вручити захиснику. 
Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1 

Суддя ОСОБА_2 

Суддя ОСОБА_3