Справа №638/14547/25
Провадження № 2/638/2330/26
ЗАОЧЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2026 року         м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Гребенюка В.В., 
за участю секретаря судового засідання Михайлової Д.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,- 

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» звернулося до суду із позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом у розмірі 140616,19 грн., з яких 97185,86 грн. заборгованість по тілу кредиту, 43430,33 грн. відсотки за користування кредитом та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2442,40 грн. 

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що 23.08.2017 року між АТ «Альфа-Банк» (в подальшому змінено назву на АТ «Сенс Банк») та ОСОБА_1 була укладено Угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630707936, відповідно до умов якого відповідачу встановлено ліміт кредитної лінії, однак останній своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів належно не виконав через що утворилась заборгованість, яку заявлено у позові до стягнення.

Ухвалою Шевченківський районний суд м. Харкова від 04.08.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, також було встановлено строки для реалізації права сторін на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. 

Представник позивача подав заяву згідно якої просив справу розглянути за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. 

Відповідача було повідомлено про дату, час та місце судового розгляду, однак він в судові засідання не з`явився, причини неявки не повідомляв, відзиву на позовну заяву не подав.

Від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За таких обставин судом, згідно ч. 2 ст. 247, ст.ст. 280-281 ЦПК України, постановлено ухвалу про розгляд справи у заочному порядку, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

21.08.2017 ОСОБА_1 надав АТ «Альфа-Банк» (12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк») оферту на укладення угоди про надання кредиту № 630707936, на підставі Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», який укладений між ОСОБА_1 та позивачем.

Відповідно умов оферти, ліміт кредитної лінії складає 200000,00 грн., процентна ставка 26,00% річних. Сплату кредитних коштів визначено здійснювати обов`язковим мінімальним платежем у розмірі 7% від суми загальної заборгованості, але не менше 50 грн. Строк користування кредитними коштами не узгоджувався. (пп. 3.1-3.4 Оферти)

В оферті зазначено, що підписуючи цей документ відповідач свідчить про отримання всієї інформації про умови кредитування.

У цей же день, АТ «Альфа-Банк» прийняв пропозицію ОСОБА_1 на укладення угоди про надання кредиту шляхом надання акцепту пропозиції на укладення угоди про обслуговування Кредитної картки Відновлювальної кредитної лінії. 

Як свідчать виписка по рахунку за період з 23.08.2017 по 10.04.2025 позивачем надано кошти відповідачу в межах погодженого кредитного ліміту, який неодноразово змінювався від 1000 грн. до 55322,06 грн. Відповідачем, систематично здійснювалися покупки за відсутності власних коштів на рахунку, що свідчить про кредитування рахунку позивачем. Відповідач частково повернув отриманий кредит і виплатив відсотки через що виникла заборгованість за кредитом 97185,86 грн. та відсотками 43430,33 грн., а всього 140616,19 грн.

На підтвердження вказаних сум заборгованості надано розрахунок заборгованості за кредитом. Нараховані суми заборгованості за кредитом та простроченими відсотками, узгоджуються із випискою по особовому рахунку відповідача й останнім не спростовано. Свого розрахунку заборгованості відповідач не подавав.

Матеріали справи на момент її розгляду не містять тексту Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» крім оферти і акцепту, Тарифів, що діяли на момент виникнення між сторонами правовідносин. 

Дані паспорту споживчого кредиту не можуть бути прийнятий в якості погоджених умов кредиту, позаяк у його Розділі 7 зазначено, що умови договору про споживчій кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. 

В оферті та акцепті строк кредитування сторонами не встановлювався.

До позову додано вимогу про усунення порушення відповідачем, але докази направлення такої вимоги відповідачу матеріали справи не містять.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків серед юридичних фактів є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор, згідно частини 2 статті 530 ЦК України, має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що стаття 530 ЦК України не визначає форму вимоги звернення позивача до суду позов є також формою вимоги про виконання зобов`язання відповідачем. Таке правозастосування відповідає висновкам Верховного суду, викладеним у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11.

У статті 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

У статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610, частини першої статті 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Законом України «Про споживче кредитування» у п. 1-1 ст. 1 визначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Споживчий кредит визначено п. 11 названого закону, як грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України.) Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частинами 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В даній справі суд виходить з того, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню (висновок Верховного суду, викладений в постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 569/15311/21).

Враховуючи вищевикладені обставини, позивач довів укладення договору про надання кредиту у виді кредитної лінії, надання відпвідачу кредитних коштів та наявність заборгованості, сплату якої позивач вимогав пред`явленням позову. Відповідачем суми заборгованості не спростовано.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Як передбачено ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено 2422,40 грн., судового збору, які плягають покладенню на відповідача. 

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264-265, 273-274, 279, 354-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовільнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» грошові кошти в розмірі 140616,19 грн.(сто сорок тисяч шістсот шістнадцять грн. 19 коп.), з яких: заборгованість по тілу кредиту 97185,86 грн., заборгованість за відсотками 43430,33 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» судовий збір в сумі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківський районний суд м. Харкова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановленого ЦПК України строку, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство "СЕНС БАНК", місцезнаходження юридичної особи: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ЄДРПОУ 23494714. 

Представник позивача: адвокат Альховська Ірина Богданівна, РНОКПП: НОМЕР_1 , місцезнаходження: 79026, Львівська обл., м. Львів, вул. Академіка Лазаренка Є., буд. 4, каб. 4.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 . 

Повний текст судового рішення складено: 25.05.2026.

Суддя           В. В. Гребенюк