ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №332/1685/25 Головуючий в 1 інст. Блажко У.В.
Провадження №33/807/549/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року       місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Петрова Г.М., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Петрова Г.М. на постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до відомостей зазначених в апеляційній скарзі проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, 29 березня 2025 року о 21 год. 26 хв. в Запорізькій області, Пологівському районі, с. Воздвижівка, вул. Л. Українки, гр. ОСОБА_1 , будучи особою, яка керувала транспортним засобом ВАЗ 21011, номерний знак НОМЕР_2 , за зовнішніми ознаками перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу Алкотест Драгер 6810 № 0436 та в медичному закладі відмовився. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху.
Дії водія кваліфіковані поліцейським за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За даним фактом складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 594956 від 29 березня 2025 року.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Петров Г.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
В обґрунтування своїх доводів зазначив про порушення поліцейськими порядку огляду, встановленого ст. 266 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не було запропоновано пройти в установленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а відповідно і відмови від проходження такого огляду не було.
Крім того вказує на порушення процедури огляду ОСОБА_1 , оскільки останній є військовослужбовцем, а отже його огляд мав проводитися відповідно до положень ст. 266-1 КУпАП та Порядку № 32 - уповноваженим органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.
Посилаючись на вимоги Інструкції № 1452/735 від 09.11.2025 року та положення ст. 266 КУпАП вказав, що відеозаписом події не зафіксовано вимоги працівника поліції до ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічного засобу «Алкотест Драгер 6810». Відеозапис містить запитання поліцейського до ОСОБА_1 «огляд будемо проходити?», однак таке запитання не є вимогою пройти огляд на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.
Зауважує, що з відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, які здійснюють оформлення адміністративного правопорушення вбачається, що відеозапис не є безперервним, внаслідок чого його не можна вважати належним та допустимим доказом в справі.
Наголошує на порушенні поліцейськими вимог ст. 256 КУпАП, оскільки в протоколі не зазначено, що до нього додається відеозапис, не зазначено, що відмова ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння зафіксована відеозаписом, файли з відеозаписами надіслані через WhatsApp, що означає, що відео знято на власний приватний пристрій. Крім того, протокол містить виправлення, зокрема виправлена дата вчинення правопорушення. 
Просить скасувати постанову судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 27 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого, 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. №28), присутність його захисника – адвоката Петрова Г.М., який зазначив про можливість розгляду справи за відсутністю  ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Під час апеляційного розгляду справи, адвокат Петров Г.М. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Вказав, що огляд  ОСОБА_1 повинен був проведений з урахуванням положень ст. 266-1 КУпАП та Порядку №32, оскільки він є військовослужбовцем. Крім того, зазначив про порушення процедури складання протоколу та відсутності відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки поліцейський не оголошував пропозиції пройти відповідний огляд.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши адвоката Петрова Г.М., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання  ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.
Так, вина  ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, за обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 594956 від 29 березня 2025 р. підтверджується:
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому зазначена виявлена у  ОСОБА_1  ознака алкогольного сп`яніння у виді запаху алкоголю з порожнини рота. Огляд не проводився у зв`язку з відмовою (а.с. 5);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 березня 2025 р. Огляд не проводився у зв`язку з відмовою (а.с.6);
- відеозаписом події (а.с. 8).
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року. Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан, зокрема алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відеозаписом з нагрудної камери співробітників поліції, доданим до протоколу, зафіксовано факт керування  ОСОБА_1 транспортним ВАЗ 21011, номерний знак НОМЕР_2 в період дії комендантської години, його зупинку. Далі, зафіксовано встановлення особи водія. На запитання поліцейського щодо вживання алкогольних напоїв  ОСОБА_1 відповідає, що тільки що випив пляшку пива. На запитання поліцейського «огляд проходити будемо?», ОСОБА_1 відповідає категорично «давайте не будимо» поясняючи тим, що результат буде позитивним. На запитання поліцейського «огляд в медичному закладі, я так розумію також проходити не будемо?», ОСОБА_1 відповідає «так». Роз`яснення водію про відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР України, ОСОБА_1 відповідає, що розуміє про відповідальність за вищевказане правопорушення. Процедура складання та оголошення змісту протоколу водію.
Суддя апеляційного суду зауважує, що відеоінформація наявна у достатньому об`ємі задля з`ясування обставин, які є предметом розгляду в даній справі та такою, якою спростовуються доводи сторони захисту про відсутність пропозиції водію з боку співробітника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та як наслідок, ненадання ОСОБА_1 відмови від проходження такого огляду.
Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Жодних об`єктивних, вагомих причин, які б можна було розцінити як поважні задля відмови від проходження відповідного огляду, суд не вбачає.
ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи апелянта про порушення поліцейськими патрульної поліції порядку проведення огляду військовослужбовця  ОСОБА_1 , передбачену ст. 266-1 КУпАП та Порядком №32, є необґрунтованими з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення, зокрема, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Статтею 266-1 КУпАП передбачено, що військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Аналіз наведених положень ст.266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом. Тобто, положення ст.266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водія транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б КУпАП.
Таким чином, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом, застосовується порядок проходження огляду, передбачений ст.266 КУпАП, які проводять працівники Національної поліції.
Відповідно до п.3 Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від №32 від 12.01.2024 р., огляду підлягають військовослужбовці/ військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння).
Відтак, обов`язковою умовою для проведення огляду військовослужбовця на стан алкогольного сп`яніння саме посадовою особою, уповноваженою на його проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу) Збройних Сил, а не поліцейським, є виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або перебування на території військових частин (установ, закладів).
Згідно із ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Матеріали справи не містять та стороною захисту не надано суду доказів того, що під час зупинки транспортного засобу,  ОСОБА_1 як військовослужбовець, виконував обов`язки військової служби. Навпаки, як вбачається з оглянутих відеозаписів,  ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими в межах населеного пункту (поза межами розташування військової частини), керуючи цивільним транспортним засобом, що відповідно, не може бути розцінено як виконання обов`язків військової служби.
Отже, в даному випадку  ОСОБА_1  як суб`єкт правопорушення є саме водієм, а тому факт перебування його у статусі військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідність проведення огляду в особливому порядку. Сама ж по собі наявність у водія статусу військовослужбовця, за умови не виконання ним у цей час вказаних вище обов`язків, не є підставою для проведення його огляду спеціальними суб`єктами.
За таких обставин, виявивши у водія  ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції правомірно застосували до нього загальний порядок проходження огляду на стан сп`яніння, передбачений ст.266 КУпАП. 
З урахуванням наведеного, суддя апеляційного суду відхиляє аргументи сторони захисту щодо проведення процедури огляду  ОСОБА_1 з порушенням вимог ст.266-1 КУпАП та Порядку № 32.
На аргументи сторони захисту, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений з порушеннями вимог КУпАП слід зазначити, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою та містить всі необхідні складові, встановлені в ст. 256 КУпАП, а тому наведені доводи сторони захисту не приймаються суддею апеляційного суду. 
Виправлення поліцейським в протоколі дати вчинення правопорушення являє собою суто технічну описку та не спростовує правильність висновків суду першої інстанції про встановлення порушень в діях  ОСОБА_1 та ухвалення по суті правильного рішення.
Твердження апелянта про недопустимість наявного в справі відеозапису через те, що він має перерви є безпідставним, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної в протоколі суті правопорушення, а саме: зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , означення ОСОБА_1 про вживання ним пляшки пива, пропозицію водію пройти огляд в установленому законодавством порядку, відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.
Отже, суддя суду першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суддя апеляційного суду зауважує, що сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини  ОСОБА_1  і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Петрова Георгія Михайловича, подану в інтересах  ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2026 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду      В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 332/1685/25