Справа №185/2757/26 
Провадження №2/442/1550/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючої-судді - Грицай М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції", від імені якого діє представник - адвокат Дідух Євген Олександрович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в :

ТОВ «Українські фінансові операції», інтереси якого представляє Дідух Є.О., звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборованості за кредитним договором.
Позовні вимоги представник позивач мотивує тим, що 01.10.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір №5008995 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, на умовах якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язалось надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, та надало їй кредит в сумі 7000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. 
02.06.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» укладено договір факторингу №02-1/06/2025, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» право грошової вимоги за кредитним договором до ОСОБА_1 в розмірі 26247,74 грн, з яких: 6999,99 грн заборгованість за тілом кредиту; 15747,75 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3500 грн заборгованість за пенею, штрафами.
Відповідно до умов п. 1.3 договору №5008995, строк кредитування становить 360 днів (з 01.10.2024 по 26.09.2025). Станом на дату укладання договору факторингу № 02-1/06/2025 від 02.06.2025, строк дії договору не закінчився. А тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «Українські Фінансові Операції» донараховано відсотки за 116 календарних днів у сумі 8119,99 грн.
Після відступлення на користь позивача права грошової вимоги до ОСОБА_1 , остання не виконала зобов`язання з повернення кредиту, відсотків за його користування, ні на користь позивача, ні на користь первісного кредитора, внаслідок чого допустила виникнення заборгованості, загальний розмір якої станом на час звернення до суду становить загальною сумою 30867,73 грн, з яких: 6999,99 грн сума заборгованості за основним боргом (тілом кредиту); 15747,75 грн сума заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором; 8119,99 грн сума заборгованості за процентами, нарахованими ТОВ «Українські Фінансові Операції».
Зважаючи на вказане, просить суд задоволити позовні вимоги та стягнути з відповідача борг у загальному розмірі 30867,73 грн та судові витрати.
У свою чергу відповідач подала заяву про визнання позову. Також просила суд зменшити витрати на правову допомогу у зв`язку з їх неспівмірністю з розглядом даної справи та з урахуванням її доходів за 2025 рік.

Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України).
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі у якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Частиною 5 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що 01.10.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір №5008995 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого остання на умовах строковості, зворотності, платності отримала кредит на платіжну картку, зі сплатою відсотків згідно умов договору. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 14229.
Вказаним договором сторони погодили наступні умови кредитування: Тип кредиту кредит. Сума кредиту (загальний розмір) 7000,00 грн (п. 1.2 договору); Строк кредитування 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 20 днів (п. 1.3 договору); Стандартна процента ставка становить 1,00% за кожен день користування кредитом і застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору. (п. 1.4.1 договору); Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредитування 2768,92% річних (п. 1.5 договору ); Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 32200,00 грн (п. 1.6 договору), тощо.
ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу кредит в розмірі 7000,00 грн у безготівковій формі, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , вказаною в п. 2.1 та п. 10 договору, що підтверджується листом ТОВ «Пейтек» №20250610-1424 від 10.06.2025.
Як вбачається з листа АТ "Універсал Банк" від 17.05.2026 на ім`я ОСОБА_1 банком емітована платіжна картка № НОМЕР_2 , на яку 01.10.2024 відбулося зарахування коштів у сумі 7000 грн.
Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ ЛІНЕУРА УКРАЇНА, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 02.06.2025 становить 27647,25 грн.
За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом частини першої статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
За змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.
Відповідно до договору факторингу № 02-1/06/2025 від 02.06.2025, укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №5008995 від 01.10.2024.
Відповідно до укладеного договору факторингу №02-1/06/2025 від 02.06.2025, до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №5008995 від 01.10.2024 у розмірі 26247,74 грн, у тому числі: 6999,99 грн - тіло кредиту, 15747,75 грн - відсотки, 3500 грн - неустойка, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу від 02.06.2026.
Після отримання права вимоги, позивачем ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» здійснено нарахування відсотків за користування кредитом за період 03.06.2025 по 26.09.2025 в сумі 8119,99 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ».
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
За змістом ст. 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором.
Зважаючи на те, що відповідач фактично отримані та використані кредитні кошти ні на користь первісного кредитора ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», ні на користь позивача ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» у повному обсязі не повернула, що підтверджується також заявою ОСОБА_1 про визнання позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6999,99 грн. та за відсотками в сумі 23867,74 грн., що разом становить 30867,73 грн. Таким чином, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.
Щодо розподілу судових витрат.
За змістом ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ст. 141 ЦПК України на користь позивача слід стягнути 2662,40 грн.
Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
На підтвердження витрат на правничу допомогу стороною позивача надано: договір про надання юридичних послуг № 01/08/2024-А від 01.08.2024; заявку №5008995 від 01.07.2025 на виконання доручення до договору про надання правової допомоги №01/08/2024-А від 01.08.2024; детальний опис робіт (наданих послуг) №5008995 від 15.12.2025, згідно договору про надання правової допомоги № 01/08/2024-А від 01.08.2024; акт №5008995 від 15.12.2025 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору про надання правової допомоги № 01/08/2024-А від 01.08.2024; додаткову угоду № 1 від 09.12.2025 до договору про надання правової допомоги № 01/08/2024-А від 01.08.2024; рахунок №5008995 від 15.12.2025 на оплату послуг згідно договору про надання правової допомоги № 01/08/2024-А від 01.08.2024. Із вищевказаних документів встановлено, що вартість наданих послуг становить 10000,00 грн.
Сума гонорару адвоката повинна бути такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціні позову. Для правильного визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц, у постанові від 09.06.2020 у справі №466/9758/16-ц, та у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18.
Враховуючи те, що позивачем під час розгляду справи понесено витрати на правничу допомогу, то такі витрати підлягають стягненню з відповідача. Разом з тим, суд може зменшити розмір судових витрат, якщо: заявлені судові витрати завищені, враховуючи обставини справи (ціна позову, тривалість справи, виклик свідків, призначення експертизи тощо); суду не було надано достатніх доказів фактичного здійснення витрат (відсутні акт прийому-передачі юридичних послуг, платіжне доручення та квитанції про сплату за надані послуги тощо); заявлені судові витрати були недоцільні або не обов`язкові (не підтверджена нагальна потреба у вивченні додаткових джерел права, завищений обсяг часу на технічну підготовку документів, тощо). На думку суду, стороною позивача завищено розмір судових витрат за надані послуги з правової допомоги.
Зважаючи на заяву відповідача про зменшення витрат на професійну правову допомогу, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню в сумі 3000,00 грн, що буде співмірним зі складністю справи, розгляд якої проводився у спрощеному позовному провадженню без виклику сторін, ціною позову, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також часом, витраченим ним на виконання відповідних робіт (надання послуг).
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 128, 141, 223, 264, 265, 268, 272, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (фактична адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», код ЄДРПОУ 40966896, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 40, прим. 19, літ. «Н», «П». заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5008995 від 01.10.2024 у розмірі 30867,73 грн (тридцять тисяч вісімсот шістдесят сім гривень 73 копійки), з яких: заборгованість за кредитом - 6999,99 грн (шість тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 99 копійок), заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом - 23867,74 грн (двадцять три тисячі вісімсот шістдесят сім гривень 74 копійки).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Текст рішення виготовлено 17.06.2026.

Суддя М.М. Грицай