П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/20826/25	

Категорія 112030000	Головуючий у суді І інстанції: Тарасишина О. М. час і місце ухвалення: спрощене провадження, м. Одеса	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача	Семенюк Г.В.	
суддів: 	Федусик А.Г.	
 	Шляхтицький О.І.	

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, правонаступником якого є Департамент у справах ветеранів Одеської міської ради, на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту у справах ветеранів Одеської міської ради про визнання протиправними дій щодо відмови у встановленні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та зобов`язання вчинити певні дії

в с т а н о в и В:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, правонаступником якого є Департамент у справах ветеранів Одеської міської ради, в якому просив:
- визнати протиправними дії щодо відмови у встановленні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни;
- зобов`язати надати статус особи з інвалідністю внаслідок війни та видати відповідне посвідчення.
В обґрунтування позовних вимог позивач пояснює, що звернувся до Центру надання адміністративних послуг Одеської міської ради (далі – ЦНАП) щодо отримання адміністративної послуги: «Встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі відповідного посвідчення».
Однак, відповідач відмовив у наданні відповідного статусу через відсутність Довідки про безпосередню участь у заходах із забезпечення оборони України за формою згідно додатку 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій області та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413, а також через те, що Довідка до акта огляду медико-соціально експертної комісії не відповідає вимогам Постанови (а саме: причина інвалідності не пов`язана із захистом Батьківщини).
Далі, 28.05.2025 позивач знову подав заяву до ЦНАП щодо отримання адміністративної послуги: «Встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі відповідного посвідчення».
До заяви, серед інших необхідних документів, було надано: Постанову ЦВЛК ВМУ СБУ №1834 від 31.03.2025, якою підтверджується причинний зв`язок захворювання, що стало підставою для встановлення інвалідності, з формулюванням: «Захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини»; Довідку №65/14/2907 від 22.05.2025 згідно з додатком 4 до Порядку №413-2014; Довідку Центральної МСЕК МОЗ України до акта огляду серії ВА №0034637 від 26.06.2024, яка містить дані про встановлену групу інвалідності, дату встановлення та причинний зв`язок із проходженням військової служби; індивідуальну програму реабілітації інваліда №439 від 26.06.2024, складену Центральною МСЕК МОЗ України, складену Центральною МСЕК МОЗ України, у якій зазначено клініко-функціональний діагноз і код захворювання за МКХ-10, що стало підставою для встановлення інвалідності.
Однак, позивачем отримано відповідь, оформлену листом від 02.06.2025 №20.05-30/107, зміст якої повторює висновки попередньої відмови, що свідчить про те, що додані документи не були розглянуті по суті.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року позов задоволено частково.
Суд визнав протиправними дії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, в особі Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси щодо відмови у встановленні ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.
Зобов`язав Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, в особі Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
В решті позовних вимог суд відмовив.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а також на неправильне застосування судом норм матеріального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову повністю.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що 31.03.2025 протоколом засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 64 (Постанова ЦВЛК № 1834) було уточнено формулювання причинного зв`язку захворювань позивача: щодо цукрового діабету II типу та його ускладнень формулювання причинного зв`язку змінено на «захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини».
Листом ВМУ СБУ № 20/4/Ю-15/17/24/17 від 02.04.2025 позивача повідомлено, що згідно з Постановою ЦВЛК № 1834, внесено відповідні зміни до Свідоцтва про хворобу №10/97 від 24.01.2024.
Як стверджує скаржник, внести аналогічні зміни до формулювання причини інвалідності у довідку до акта огляду Центральної МСЕК МОЗ України від 26.06.2024 немає можливості, оскільки з 31.12.2024 припинено повноваження медико соціальних експертних комісій, зокрема Центральної МСЕК МОЗ України (пункт 3 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 19 грудня 2024 року № 4170-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико-соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи»), органу, який до припинення своїх повноважень мав право вносити зміни до виданих ним документів.
Створений після ліквідації Центральної МСЕК МОЗ України Центр оцінювання функціонального стану особи відповідно до п. 8 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1338 від 15.11.2024, здійснює лише перевірку обґрунтованості рішень та розгляд скарг на рішення медико-соціальних експертних комісій, прийняті до моменту припинення їх повноважень, прав і обов`язків, та не наділений повноваженнями щодо внесення змін, уточнень або виправлень до документів, виданих Центральною МСЕК МОЗ України.
Скаржник вважає, що документи, які він долучив до своїх заяв від 15.04.2025 та від 30.05.2025 щодо встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, адресовані відповідачу, належним чином підтверджують його статус особи, яка брала безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, та настання інвалідності внаслідок захворювання, одержаного під час здійснення зазначених заходів.
На думку скаржника, суд першої інстанції визнав протиправними дії відповідача щодо відмови у встановленні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, а тому єдиним законним і належним рішенням у справі є зобов`язання відповідача надати статус особи з інвалідністю внаслідок війни та видати відповідне посвідчення.
Проте, суд першої інстанції обмежився лише зобов`язанням відповідача повторно розглянути заяву, що не відповідає встановленим у матеріалах справи обставинам і є необґрунтованим.

Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, правонаступником якого є Департамент у справах ветеранів Одеської міської ради, скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, вважає її необґрунтованою, а тому просить залишити без задоволення.

Також, Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, правонаступником якого є Департамент у справах ветеранів Одеської міської ради, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що Порядком надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни особам, які отримали інвалідність внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх проведення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2015 р. № 685 (далі – Порядок №685) передбачено, що підставою для надання заявникам статусу особи з інвалідністю внаслідок війни є:
- витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або довідка медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності чи виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією, у якій міститься інформація про групу та причину інвалідності, за формою, затвердженою МОЗ;
- документи про безпосередню участь особи, яка захищала незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, довідка за формою згідно з додатком 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413.

Скаржник, в особі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, указує, що за час всіх звернень ОСОБА_1 із заявами про надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни ним не було надано документів, передбачених Порядком №685, в яких би зазначалось «поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини» а саме:
- витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи;
- або довідка медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності;
- або виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією, у якій міститься інформація про групу та причину інвалідності, за формою, затвердженою МОЗ.
Скаржник акцентує увагу на тому, що Витяг з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (Протокол №64 від 31 березня 2025 року), який надавався позивачем не входить до переліку документів, визначених Порядком №685, які необхідні для надання заявникам статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.
Причинний зв`язок захворювання, зазначений у Витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії від 31 березня 2025 року (захворювання, ТАК пов`язане із захистом Батьківщини) не відповідає причині інвалідності, зазначеної у довідці МСЕК від 26.06.2024.
За таких умов, скаржник вважає, що для повторного розгляду питання встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни позивачу необхідно отримати витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи з причиною інвалідністю відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 31.03.2025 №64.

ОСОБА_1 , скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, вважає її необґрунтованою, а тому просить залишити без задоволення.
Мотиви відзиву ОСОБА_1 фактично відтворюють зміст його апеляційної скарги, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2026 року здійснено заміну відповідача – Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (ЄДРПОУ 36290160) його правонаступником – Департаментом у справах ветеранів Одеської міської ради (ЄДРПОУ 46125211).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, справу судом апеляційної інстанції розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить задовольнити частково, а апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, правонаступником якого є Департамент у справах ветеранів Одеської міської ради задовольнити, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що в період з 20 січня 1999 року по 19 квітня 2024 року ОСОБА_1 проходив військову службу в Службі безпеки України, зокрема, в Управлінні Служби безпеки України в Одеській області (підтверджується витягом з наказу про звільнення з військової служби № 245-ОС від 18.04.2024).
З 24 червня 2019 року по 29 листопада 2019 року позивач був залучений до складу сил та засобів операції Об`єднаних сил та брав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, що підтверджується довідкою про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях №65/14/2907 від 22.05.2025 та посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 16.03.2020.
У вказаний період виконання обов`язків військової служби позивач одержав захворювання «цукровий діабет II типу» (підтверджується висновком Одеського обласного ендокринологічного диспансеру від 27.01.2020 та протоколом засідання ЦВЛК ВМУ СБУ № 64 від 31.03.2025, Постанова ЦВЛК № 1834).
У період з 15 по 25.01.2024 позивач, перебуваючи на стаціонарному лікуванні в Центральному госпіталі Військово-медичного управління Служби безпеки України (Центральний госпіталь ВМУ СБУ), за направленням УСБУ в Одеській області, пройшов медичне обстеження та спеціальні дослідження з метою встановлення ступеня придатності до військової служби у зв`язку із тяжкими порушеннями функцій організму, спричиненими одержаним під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України захворюванням.
24.01.2024 Госпітальна військово-лікарська комісія ВМУ СБУ видала Свідоцтво про хворобу №10/97, затверджене Центральною військово-лікарською комісією ВМУ СБУ (далі – ЦВЛК ВМУ СБУ), протокол від 29.01.2024 №10, яким визнала позивача непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, з формулюванням причинного зв`язку захворювань «Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби».
19.04.2024 позивача було звільнено з військової служби за станом здоров`я у відставку з виключенням з військового обліку.
26.06.2024 позивач, за направленням ВМУ СБУ, пройшов медико-соціальну експертизу, за результатами якої Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України (далі – Центральна МСЕК МОЗ України) на підставі Свідоцтва про хворобу №10/97 визнала позивача інвалідом III групи безстроково, а у довідці до акта огляду МСЕК від 26.06.2024 (серія АВ № 0034637) зазначила формулювання причини інвалідності, тотожне встановленому ЦВЛК ВМУ СБУ причинному зв`язку захворювання: «Захворювання, так, пов`язані з проходженням військової служби».
Відповідно до Індивідуальної програми реабілітації № 439 від 26.06.2024, складеної Центральною МСЕК МОЗ України, основним захворюванням, яке стало підставою для встановлення інвалідності Позивачу, є цукровий діабет типу 2; у пункті 11 «Клініко функціональний діагноз та код за МКХ-10» зазначено код E11.
04.02.2025 позивач подав заяву до ЦНАП щодо отримання адміністративної послуги – «Встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни» та видачі відповідного посвідчення.
Однак, відповідач листом від 18.02.2025 № 04-Ю-6760/1-0 відмовив у встановленні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі посвідчення, зазначивши, що надані позивачем документи не відповідають вимогам статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
У день отримання зазначеної відмови позивач звернувся за розширеними роз`ясненнями до фахівця з питань соціального захисту ветеранів у ЦНАП, який повідомив, що відповідно до норм Порядку №685, підставою для надання статусу є документи, що підтверджують причинний зв`язок інвалідності із захистом Батьківщини. Натомість, позивачем було надано довідку до акта огляду МСЕК, в якій причина інвалідності визначена як: «захворювання, так, пов`язані з проходженням військової служби».
У подальшому, позивач звернувся на гарячу лінію Міністерства охорони здоров`я України, де виклав суть ситуації щодо некоректного формулювання причинного зв`язку захворювання в документах Центральної МСЕК МОЗ України.
Фахівець МОЗ України пояснив, що у зв`язку зі статусом позивача як колишнього військовослужбовця відповідний причинний зв`язок було визначено Центральною МСЕК МОЗ України на підставі Свідоцтва про хворобу ЦВЛК ВМУ СБУ, формулювання якого було зафіксовано у довідці до акта огляду МСЕК як причина інвалідності.
Водночас, було наголошено, що встановлення, перегляд та уточнення формулювання причинного зв`язку захворювань, пов`язаних із проходженням військової служби, зокрема – із захистом Батьківщини, на підставі яких встановлено інвалідність колишнім військовослужбовцям, належить до компетенції військово-лікарських комісій.
Представник МОЗ України рекомендував звернутися до ЦВЛК ВМУ СБУ з метою уточнення формулювання причинного зв`язку.
З урахуванням отриманих рекомендацій, 24.02.2025 позивач направив заяву до Військово-медичного управління СБУ, в якій зазначив наявність невідповідності формулювання причинного зв`язку захворювань, викладеного в Свідоцтві про хворобу №10/97 від 24.01.2024, фактичним обставинам справи. У заяві позивач висловив прохання переглянути вказане формулювання причинного зв`язку захворювань, що стали підставою для встановлення йому інвалідності.
31.03.2025 протоколом засідання ЦВЛК ВМУ СБУ № 64 (Постанова ЦВЛК № 1834) було уточнено формулювання причинного зв`язку захворювань позивача: щодо цукрового діабету II типу та його ускладнень формулювання причинного зв`язку змінено на «захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини».
Листом ВМУ СБУ № 20/4/Ю-15/17/24/17 від 02.04.2025 позивача повідомлено, що згідно з Постановою ЦВЛК № 1834, внесено відповідні зміни до Свідоцтва про хворобу №10/97 від 24.01.2024.
15.04.2025 позивач повторно подав заяву до ЦНАП щодо отримання адміністративної послуги «Встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі відповідного посвідчення». До заяви, окрім інших документів, було долучено Постанову ЦВЛК ВМУ СБУ № 1834 від 31.03.2025, якою підтверджено причинний зв`язок із захистом Батьківщини основного захворювання позивача, що стало підставою для встановлення інвалідності третьої групи безстроково.
У відповідь на повторне звернення позивач отримав лист відповідача від 25.04.2025 №04 Ю-6760/2-0 з відмовою у встановленні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.
У відповіді від 25.04.2025 № 04-Ю-6760/2-0 зазначено такі підстави для відмови:
- відсутність Довідки про безпосередню участь у заходах із забезпечення оборони України за формою згідно додатку 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України i брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки i оборони, відсічі i стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413 (далі – Порядку № 413-2014);
- Довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією не відповідає вимогам Постанови (а саме: причина інвалідності не пов`язана із захистом Батьківщини).

28.05.2025 позивач знову подав заяву до ЦНАП щодо отримання адміністративної послуги: «Встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі відповідного посвідчення».
До заяви, серед інших необхідних документів, було долучено:
- Постанову ЦВЛК ВМУ СБУ №1834 від 31.03.2025 р., якою підтверджується причинний зв`язок захворювання, що стало підставою для встановлення інвалідності, з формулюванням: «Захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини»;
- Довідку № 65/14/2907 від 22.05.2025 згідно з додатком 4 до Порядку №413 2014;
- Довідку Центральної МСЕК МОЗ України до акта огляду серії АВ № 0034637 від 26.06.2024 р., яка містить дані про встановлену групу інвалідності, дату встановлення та причинний зв`язок із проходженням військової служби;
- Індивідуальну програму реабілітації інваліда №439 від 26.06.2024 р., складену Центральною МСЕК МОЗ України, у якій зазначено клініко-функціональний діагноз і код захворювання за МКХ-10, що стало підставою для встановлення інвалідності.

Відповідач надав відповідь, оформлену листом від 02.06.2025 №20.05-30/107, зміст якої полягає у тому, що довідка до акта огляду медико-соціальної експертної комісії не відповідає вимогам Порядку №685, а саме: причина інвалідності не пов`язана із захистом Батьківщини. Відсутня довідка про безпосередню участь (додаток №6).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що хвороба, яку отримав позивач та внаслідок якої встановлено інвалідність, пов`язана із участю позивача у захисті Батьківщини, а тому дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у встановленні ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.
Разом з цим, суд першої інстанції вважав, що відмова відповідача, оформлена листом від 02.06.2025 №20.05-30/107, зміст якої повторює висновки попередньої відмови, свідчить про те, що надані документи разом із заявою від 28.05.2025 не були розглянуті по суті.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції вважав, що належним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання суб`єкта владних повноважень повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, та прийняття обґрунтованого рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Правовий статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту визначаються Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (далі – Закон №3551-ХІІ).
Відповідно до частин першої-другої статті 4 Закону №3551-ХІІ, ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.
До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.
За приписами частини першої статті 7 Закону №3551-ХІІ до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.
Згідно пункту 11 частини другої статті 7 Закону №3551-ХІІ до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних, добровольців Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали особами з інвалідністю внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, до забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, до участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресію російської федерації проти України і стали особами з інвалідністю внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпечення здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Так, порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранам війни визначається нормами Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 №302 (далі – Положення №302).
Відповідно до абзацу першого пункту 2 Положення №302 посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників чи Захисниць України, на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації.
Згідно з абзацом третім пункту 3 Положення №302 особам з інвалідністю внаслідок війни (стаття 7 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом «Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни» та нагрудний знак «Ветеран війни – особа з інвалідністю внаслідок війни».
Абзацом другим пункту 7 Положення №302 встановлено, що Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, Посвідчення учасника війни і відповідні нагрудні знаки, Посвідчення члена сім`ї загиблого, Посвідчення члена сім`ї загиблого Захисника чи Захисниці України видаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем реєстрації громадянина.
Відповідно до пункту 10 Положення №302 «Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни» видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2015 р. затверджений Порядок №685.
Відповідно до пункту 4 Порядку №685 підставою для надання заявникам статусу особи з інвалідністю внаслідок війни є:
1) для заявників з числа осіб, зазначених у пункті 11 частини другої статті 7 Закону (крім осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, та працівників підприємств, установ, організацій) та пункті 12 частини другої статті 7 Закону:
витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або довідка медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності чи виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією, у якій міститься інформація про групу та причину інвалідності, за формою, затвердженою МОЗ;
документи про безпосередню участь особи, яка захищала незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, довідка за формою згідно з додатком 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413.
Згідно з пунктом 16 Порядку №685 місцевий структурний підрозділ з питань ветеранської політики за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) або за адресою фактичного місця проживання (для внутрішньо переміщених осіб) заявника відмовляє заявнику у наданні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни у разі:
1) відсутності необхідних документів, визначених пунктом 4 цього Порядку, з урахуванням положень, передбачених пунктом 14 цього Порядку;
2) подання неправдивих відомостей;
3) виявлення підробок у поданих документах;
4) наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення заявником умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину під час участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, або умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, або умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби, або умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину проти миру, безпеки людства та міжнародного порядку;
5) коли причина інвалідності внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання заявника не пов`язана із безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення або заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
З наведених норм права убачається, що для надання статусу «особи з інвалідністю внаслідок війни» необхідно надати, зокрема, довідку медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.
Отже, причина інвалідності, яка зазначена у цій довідці носить визначальний характер для надання статусу «особи з інвалідністю внаслідок війни».
Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України регламентовано Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008.
Пунктом 1.3 розділу І Положення № 402 передбачено, що основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.
У відповідності до пункту 2.1 розділу II Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Відповідно до підпункту 21.5 пункту 21 розділу II Положення № 402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються, зокрема, в таких формулюваннях:
д) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо воно виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, в період перебування в місцях несвободи, у разі встановлення факту позбавлення особистої свободи державою-агресором, її органами, підрозділами, формуваннями, іншими утвореннями у зв`язку із захистом державного суверенітету, незалежності, територіальної цілісності і недоторканності України внаслідок збройної агресії проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби».
є) «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами «а», «ґ» цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.
Аналізуючи вищенаведені норми, колегія суддів вважає необхідним зауважити, що отримання захворювання під час проходження військової служби та подальше встановлення інвалідності внаслідок такого захворювання, не є достатньою підставою для надання статусу «особи з інвалідністю внаслідок війни». Визначальним є те, що таке захворювання повинно бути пов`язане із безпосередньою участю у захисті Батьківщини.
Тому, визначальним при розгляді справи є встановлення того, чи пов`язана інвалідність позивача з безпосередньою участю у захисті Батьківщини, адже в іншому випадку особа не може вважатись інвалідом війни.
Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 30.09.2019 у справі №824/32/19-а, від 18.11.2020 у справі №1140/2362/18 та від 02 квітня 2021 року у справі №0540/9350/18-а.
Як свідчать обставини справи, відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0034637 від 26.06.2024 ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності; Причина інвалідності: «захворювання, так, пов`язані з проходженням військової служби» (а.с.23).
За таких обставин, колегія суддів вважає, що, незважаючи на наявність Довідки про участь ОСОБА_1 у здійсненні заходів із забезпечення Національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, яка засвідчує те, що позивач дійсно в період з 24.06.2019 по 29.11.2019 брав участь у здійсненні відповідних заходів, у відповідача були відсутні підстави для надання позивачу статусу «особи з інвалідністю внаслідок війни», оскільки, як зазначено у поданій Довідці МСЕК №0034637, причина його інвалідності внаслідок захворювання не пов`язана із безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення Національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення або заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Посилання апелянта ОСОБА_1 на протокол засідання ЦВЛК ВМУ СБУ № 64 від 31.03.2025 (Постанова ЦВЛК №1834), яким було уточнено формулювання причинного зв`язку захворювань позивача: щодо цукрового діабету II типу та його ускладнень, формулювання причинного зв`язку змінено на «захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини», колегія суддів не приймає, оскільки такий протокол (витяг з протоколу) не входить до переліку документів, визначених Порядком №685, які необхідні для надання заявникам статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.
Основним документом, як було вже зазначено вище, є Довідка МСЕК №0034637 від 26.06.2024, яка подається для надання заявникам статусу особи з інвалідністю внаслідок війни і в цій довідці причина інвалідності зазначена така: «захворювання, так, пов`язані з проходженням військової служби», що відрізняється від протоколу засідання ЦВЛК ВМУ СБУ № 64 від 31.03.2025, де указано, що «захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини».
За таких умов, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо протиправності дій відповідача про відмову у встановленні ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, оскільки суб`єкт владних повноважень, відмовляючи позивачу у встановленні відповідного статусу, діяв у відповідності до вимог Закону №3551-ХІІ та Порядку №685.

Також колегія суддів бажає зазначити, що внести відповідні зміни до формулювання причини інвалідності у Довідку МСЕК №0034637 від 26.06.2024 у позивача немає можливості, оскільки з 31.12.2024 припинено повноваження медико-соціальних експертних комісій – органу, який до припинення своїх повноважень мав право вносити зміни до виданих ним документів.
Відповідно до абзацу 3 підпункту 8 пункту 23 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року №1338, у разі коли документом, що підтверджує причину інвалідності, є рішення (постанова) військово лікарської, медичної (військово-лікарської) або лікарсько-експертної комісії про встановлення причинного зв`язку, під час фіксації експертною командою причини інвалідності також зазначається формулювання з такого рішення (постанови) військово-лікарської, медичної (військово-лікарської) або лікарсько-експертної комісії.
Отже, для отримання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни позивачу необхідно отримати витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи з причиною інвалідністю відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 31.03.2025 №64.

Переходячи до оцінки зобов`язальної частини судового рішення, колегія суддів указує таке.
Так, суд першої інстанції вважав, що відмова відповідача, оформлена листом від 02.06.2025 №20.05-30/107, свідчить про те, що надані документи разом із заявою від 28.05.2025 не були розглянуті по суті. Тому, суд першої інстанції дійшов висновку, що належним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання суб`єкта владних повноважень повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.
Колегія суддів вважає даний висновок суду помилковим, оскільки зі змісту указаного листа від 02.06.2025 №20.05-30/107 вбачається, що Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, в особі Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси розглянув звернення ОСОБА_1 та подані ним до цього звернення документи.
У листі міститься відмова у наданні ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, оскільки довідка до акта огляду медико-соціальної експертної комісії не відповідає вимогам Порядку №685, а саме: причина інвалідності не пов`язана із захистом Батьківщини (у довідці МСЕК №0034637 від 26.06.2024 зазначено, що причиною інвалідності є захворювання, Так, пов`язані з проходженням військової служби).
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги частково, неправильно застосував норми матеріального права, що виразилось у незастосуванні закону, який підлягав застосуванню.
За правилами пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно абзацу 1 частини 2 статті 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
За таких умов, колегія суддів вважає, що наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення постанови про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Підстави для розподілу судових витрат за результатом розгляду апеляційної скарги, відповідно до статті 139 КАС України, відсутні.

Керуючись статтями 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, правонаступником якого є Департамент у справах ветеранів Одеської міської ради – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року – скасувати.
Ухвалити у справі постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту у справах ветеранів Одеської міської ради про визнання протиправними дій щодо відмови у встановленні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		Г.В. Семенюк	
Судді	  	О.І. Шляхтицький   А.Г. Федусик