22 червня 2026 р. 
Справа № 644/ 6004 /26
н/п 3/644/ 1450 /26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2026 року        м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі – судді Сітало А.К., 
за участю – ОСОБА_1 ,
розглянувши адміністративний матеріал по справі про адміністративне правопорушення, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
У С Т А Н О В И В:
24.04.2026 о 12-00 год.  ОСОБА_1 рухаючись по провулку Миру біля будинку № 6 в м. Харкові, керував автомобілем KIA CERATO, державний номерний знак НОМЕР_2 перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння.
Огляд водія  ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога в медичному закладі Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня», про що складено висновок за результатами медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 956 від 28.04.2026.
В діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимогп. 2.9 (А) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебування під впливом наркотичних чи токсичних речовин, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 двічі протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим відповідальність за вказане порушення передбачена за ч. 3 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечував посилаючись на те, що відображені в протоколі про адміністративне правопорушення факти не відповідають обставинам, які мали місце 24.04.2026 та стали підставою для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.130 КУпАП, оскільки транспортним засобом керував інший чоловік, який залишив місце події. В разі визнання судом його вини ОСОБА_1 просив  розстрочити йому виплату штрафу частинами, оскільки він є учасником бойових дій, звільнений зі служби у зв`язку із пораненнями і в якості доходу має лише невелику пенсію.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного. 
Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Під час керування транспортним засобом водій, як учасник дорожнього руху, повинен виконувати вимоги ПДР України, у зв`язку з чим ОСОБА_1 підлягав огляду на стан наркотичного сп`яніння у загальному порядку, визначеному ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейськими уповноваженого підрозділу Національної поліції.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 256, 266, 268 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України № 1103 від 17 грудня 2008 року та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС і МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Відповідно до положень п. 2 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. п. 2, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
З викладених вище вимог Інструкції вбачається, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Отже, зазначеними положеннями чинного законодавства встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан сп`яніння.
Суд зазначає, що вирішення наявності чи відсутності у водія ознак сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в стані сп`яніння, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак сп`яніння.
Вказані обставини, а також наявність ознак наркотичного сп`яніння вочевидь обумовлювали вимогу працівника поліції, який їх виявив, запропонувати водію ОСОБА_1  пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я.
Згідно з ч. 3 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.
Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, визначається відповідним наказом Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної військової адміністрації.
Наказом Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної військової адміністрації від 23.11.2023 № 1340-о «Про проведення оглядів водіїв транспортних засобів» затверджено Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. До вказаного переліку закладів охорони здоров`я входить Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня».
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
З викладеного вище вбачається, що огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків проводиться лише в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису.
Під час подій, які відображені в протоколі, працівниками поліції здійснювалась відеофіксація вказаних в протоколі подій на боді-камери працівників поліції. Вказані відеозаписи долучені до матеріалів справи. 
Суд критично відноситься до наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 відносно того, що автомобілем KIA CERATO керувала інша особа, оскільки вказані обставини спростовуються дослідженими в судовому засіданні відеозаписами, які долучені до матеріалів справи.
Особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, суду не надано достовірних та беззаперечних доказів, які б давали достатні підстави вважати, що протокол у відношенні нього за порушення вимог п. 2.9-А Правил дорожнього руху України складено неправомірно та відсутність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно висновку КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня» № 956 від 28.04.2026, за результатами лабораторних досліджень  ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди, опіати).
Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
У зв`язку з порушенням вимог п. 2.9 (А) Правил дорожнього руху України в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.
Судом встановлено, що постановою Індустріального районного суду м. Харкова від 11.09.2025 по справі № 644/6149/25, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Крім того, постановою Салтівського районного суду м. Харкова від 04.12.2025 по справі № 643/13072/25, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
За вказаних вище обставин, письмові докази та інші докази, суд визнає належними у даній справі, оскільки вони доводять поза розумним сумнівом винуватість водія ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, тобто за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Постанова суду, відповідно до ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, що ґрунтується на доданих до матеріалів справи доказах, а саме:
-протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 662899 від 11.05.2026 складеному за ч. 3 ст. 130 КУпАП;
-висновку КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня» № 956 від 28.04.2026, відповідно до якого за результатами лабораторних досліджень  ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння;
-постанові Індустріального районного суду м. Харкова від 11.09.2025 по справі № 644/6149/25,якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;
-постанові Салтівського районного суду м. Харкова від 04.12.2025 по справі № 643/13072/25, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;
-відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції на яких зафіксовані події 24.04.2026 за участю водія ОСОБА_1 .
Після дослідження письмових доказів та відеозаписів долучених до протоколу, суд визнає їх належними та достатніми у даній справі, які поза розумним сумнівом доводять винуватість водія ОСОБА_1 у порушенні останнім вимог п. 2.9-А Правил дорожнього руху України та наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно зі ст. ст. 34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність, під час судового розгляду не встановлено.
Санкція частини 3 ст. 130 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.
З довідки, яку долучено до протоколу вбачається, що транспортний засіб KIA CERATO, державний номерний знак НОМЕР_2 , не зареєстрований за  ОСОБА_1  у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості вирішити питання про конфіскацію транспортного засобу чи його оплатне вилучення, оскільки транспортний засіб не перебуває у приватній власності порушника.
Таким чином, при визначенні виду та міри стягнення, суд враховує факт та характер скоєних правопорушень та ступінь їх суспільної небезпеки, що дані правопорушення являються грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечними для суспільства та становлять реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, тяжкість ймовірних наслідків, дані про особу правопорушника, те, що він раніше двічі протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також для запобігання вчинення нових правопорушень, відповідно до ст. 23 КУпАП, вважає необхідним накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП, в розмірі визначеному станом на час вчинення адміністративного правопорушення з позбавленням права керування транспортними засобами без конфіскації транспортного засобу, що відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.
Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Положеннями частини першої - другої ст. 301 КУпАП передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця.
Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: постанов судів у справах про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Суд зазначає, що ОСОБА_1 посилається на відсутність у нього коштів, в той час як розмір накладеного судом штрафу є значним. В разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення правопорушнику постанови, до правопорушника може бути застосовано подвійне стягнення штрафу у випадку примусового виконання постанови суду, тобто штраф збільшиться вдвічі.
Разом з тим, ОСОБА_1 бажає належним чином виконати постанову суду про накладення штрафу, проте не може зробити цього протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови внаслідок відсутності коштів.
На думку суду, вищевказані обставини ускладнюють виконання постанови про накладення штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення правопорушнику копії постанови. Водночас, сам факт заявлення ОСОБА_1 клопотання про розстрочення виплати штрафу свідчить про його бажання добросовісно виконати постанову.
Таким чином, суд вважає законним та розумним розстрочити виконання постанови суду про накладення стягнення у вигляді штрафу шляхом сплати суми штрафу на десять платежів строком до 01.05.2027.
Згідно положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, необхідно сплатити суму судового збору, яка відповідає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 665,60 грн.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 являється особою з інвалідністю 2-ї групи, (інвалідність армії) та має пільги, встановлені законодавством України, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії № НОМЕР_1 .
Таким чином,  ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, при накладенні адміністративного стягнення, як особа з інвалідністю 2-ї групи.
Керуючись ст. ст. 23. 33-38, 40-1, 130, 247, 251, 276, 279, 280, 283-285, 287, 307-308, Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд, 
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 грн., який підлягає стягненню в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років без конфіскації транспортного засобу.
Розстрочити виконання постанови суду по цій справі шляхом сплати ОСОБА_1 суми штрафу, який складає 51000,00 грн. на десять платежів рівними частинами по 5100,00 грн. кожного місяця строком до 01.05.2027.

(отримувач коштів – ГУК у Харківській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37874947;банк отримувача – Казначейство України(ЕАП); код банку отримувача (МФО) – 899998;рахунок отримувача – UA168999980313020149000020001; код класифікації доходів бюджету – 21081300).
Звільнити  ОСОБА_1 від сплати судового збору при накладенні адміністративного стягнення на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як особу з інвалідністю 2-ї групи.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Харкова в порядку визначеному ст. 294 КУпАП. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А. К. Сітало