ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 463/3345/25 пров. № А/857/1885/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Гуляка В.В.
суддів: Кушнір В.О., Матковської З.М.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Українська залізниця”,
на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року про повернення позовної заяви (суддя – Мричко Н.І., час ухвалення – не зазначено, місце ухвалення – м.Львів, дата складання повного тексту – не зазначено), 
в адміністративній справі №463/3345/25 за позовом Акціонерного товариства “Українська залізниця” до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), 
про скасування постанови про накладення штрафу,

встановив: 

У квітні 2025 року позивач АТ “Українська залізниця” звернувся до Личаківського районного суду м. Львова з адміністративним позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), в якому просив скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №1 від 31.03.2025 про накладення на Акціонерне товариство “Українська залізниця” штрафу у розмірі 142316 грн та закрити провадження у справі про правопорушення пов`язане з міжнародними пасажирськими перевезеннями. 
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 11.04.2025 справу №463/3345/25 передано для розгляду за підсудністю до Львівського окружного адміністративного суду. 
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 позовну заяву АТ “Українська залізниця” залишено без руху у зв`язку із виявленими недоліками. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання суду: доказів на підтвердження повноважень представника позивача; належним чином засвідченої оскаржуваної постанови; квитанції про сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн; позовної заяви в новій редакції, в якій уточнити прохальну частину такої відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України. 
02.06.2025 АТ “Українська залізниця” звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із заявою, у якій просила відмовити у прийнятті справи № 463/3345/25 (провадження П/380/11111/25) до свого провадження та повернути справу до Личаківського районного суду міста Львова у зв`язку із тим, що 23.04.2025 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 11.04.2025 про передачу справи на розгляд іншого суду АТ «Українська залізниця» подало апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 24.04.2025 апеляційну скаргу було зареєстровано Восьмим апеляційним адміністративним судом. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2025 матеріали справи №463/3345/25 витребувано з Личаківського районного суду м. Львова. 
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16.12.2025 позовну заяву Акціонерного товариства “Українська залізниця” до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення штрафу разом з доданими до неї документами - повернуто позивачу у зв`язку з невиконанням вимог ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 у встановлений судом строк про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснено позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. 
З цією ухвалою суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала суду постановлена з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що постановляючи ухвалу від 23.05.2025 про залишення позовної заяви без руху та ухвалу від 16.12.2025 про повернення позовної заяви позивачу Львівський окружний адміністративний суд був неповноважним судом розглядати його справу, позаяк у цей час ним в апеляційному порядку оскаржувалася ухвала Личаківського районного суду м. Львова від 11.04.2025 у справі № 463/3345/25 про передачу справи до іншого суду, яка набрала законної сили лише 30.09.2025. Зазначає скаржник, що Личаківський районний суд м. Львова передчасно надіслав матеріали справи №463/3345/25 до Львівського окружного адміністративного суду. У цьому випадку такі матеріали мали бути надіслані до Восьмого апеляційного адміністративного суду, а не до Львівського окружного адміністративного суду. У свою чергу, Львівський окружний адміністративний суд, не перевіривши, чи набрала станом на 23.05.2025 ухвала Личаківського районного суду м. Львова від 11.04.2025 законної сили, попри лист Личаківського районного суду м. Львова від 12.05.2025 про необхідність повернення справи для подальшого скерування до суду апеляційної інстанції, постановив ухвалу від 23.05.2025 про залишення позовної заяви без руху. Відтак, у період із 11.04.2025 по 30.09.2025, коли ухвала Личаківського районного суду м. Львова від 11.04.2025 оскаржувалася в апеляційному порядку, Львівський окружний адміністративний суд був неповноважним судом у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України розглядати справу №463/3345/25 та ухвалювати рішення по ній. Оскільки питання визначення предметної юрисдикції адміністративного суду у цій справі на момент постановлення Львівським окружним адміністративним судом ухвали від 23.05.2025 про залишення позову без руху, не було вирішено Восьмим апеляційним адміністративним судом, то Апелянт вважає, що Львівський окружний адміністративний суд залишаючи позовну заяву без руху та повертаючи позовну заяву позивачу, не може вважатися «судом, встановлений законом» в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 16.12.2025 про повернення позовної заяви, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги позивача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити. 
Судом встановлено, що предметом спору у розглядуваній адміністративній справі являються правовідносини щодо правомірності прийняття ІНФОРМАЦІЯ_2 постанови №1 від 31.03.2025 про накладення на АТ “Українська залізниця” штрафу у розмірі 142316 грн.. 
Повертаючи позовну заяву в порядку п.1 ч.4 ст.169 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 15.12.2025 вимоги ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 про залишення позовної заяви без руху у встановлений судом строк позивачем не виконані, недоліки позовної заяви не усунуто. 
Такі висновки суду першої інстанції, на думку суду апеляційної інстанції, не відповідають нормам процесуального права та фактичним обставинам справи. 
Так, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист. 
Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. 
У розглядуваній справі суд встановив, що у квітні 2025 року позивач звернувся до Личаківського районного суду м. Львова з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №1 від 31.03.2025 про накладення на АТ “Українська залізниця” штрафу у розмірі 142316 грн та закрити провадження у справі про правопорушення пов`язане з міжнародними пасажирськими перевезеннями. 
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 11.04.2025 цю справу передано для розгляду за підсудністю до Львівського окружного адміністративного суду. 
23.04.2025 АТ «Українська залізниця» подало апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 11.04.2025 передачу справи для розгляду за підсудністю. 
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2025 у справі №463/3345/25 матеріали справи №463/3345/25 витребувано з Личаківського районного суду м. Львова. 
Тобто, ухвала Личаківського районного суду м. Львова від 11.04.2025 про передачу справи за підсудністю до Львівського окружного адміністративного суду не набрала законної сили у зв`язку із її апеляційним оскарженням. 
Проте, 02.05.2025 Личаківський районний суд міста Львова надіслав матеріали справи №463/3345/25 відповідно до ухвали суду від 11.04.2025 до Львівського окружного адміністративного суду. 
У зв`язку з надходженням до Личаківського районного суду міста Львова ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2025 про витребування вказаної справи, Личаківський районний суд м. Львова 12.05.2025 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду про повернення справи для подальшого скерування до суду апеляційної інстанції. 
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2025 апеляційну скаргу АТ "Українська залізниця" на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 11.04.2025 у справі № 463/3345/25 про передачу справи до іншого суду було залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. 
Тобто ухвала Личаківського районного суду м. Львова від 11.04.2025 про передачу справи за підсудністю до Львівського окружного адміністративного суду набрала законної сили лише 30.09.2025 за результатами її апеляційного перегляду. 
Водночас Львівський окружний адміністративний суд прийняв справу до свого провадження та ухвалою від 23.05.2025 залишив позовну заяву АТ «Українська залізниця» без руху, надавши строк для усунення недоліків. 
Згодом ухвалою від 16.12.2025 Львівський окружний адміністративний суд позовну заяву АТ “Українська залізниця” разом з доданими до неї документами повернув позивачу у зв`язку з невиконанням вимог ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 у встановлений судом строк про залишення позовної заяви без руху. 
Колегія суддів враховує, що згідно з положеннями частин 6, 8 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, визначеного пунктами 4-6 частини першої цієї статті, суд вирішує ухвалою. Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено. Передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.
Відповідно до частини 2 статті 30 КАС України лише справа, передана в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана. 
За встановленого, суд апеляційної приходить до висновку, що станом на травень 2025 року ухвала Личаківського районного суду м. Львова від 11.04.2025 про передачу справи за підсудністю до Львівського окружного адміністративного суду не набрала законної сили і не підлягала виконанню. 
Тому, Львівський окружний адміністративний суд безпідставно виніс ухвалу від 23.05.2025 про залишення позовної заяви без руху, у зв`язку із виявленими недоліками. 
Із змісту ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 16.12.2025 про повернення позовної заяви позивачу видно, що підставою для такого повернення позовної заяви став факт невиконання позивачем у встановлений судом строк вимог ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 про залишення позовної заяви без руху. 
Отже, у розглядуваній ситуації, із врахуванням того, що ухвала Личаківського районного суду м. Львова від 11.04.2025 про передачу справи за підсудністю до Львівського окружного адміністративного суду набрала законної сили лише 30.09.2025, і лише після цього Львівський окружний адміністративний суд був уповноваженим на вирішення питання щодо прийняття справи №463/3345/25 до свого провадження, тому, являються помилковими висновки суду першої інстанції в оскарженій ухвалі від 16.12.2025 про те, що позовна заява підлягає поверненню у зв`язку із невиконанням позивачем у встановлений судом 10-ти денний строк вимог ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 про залишення позовної заяви без руху. 
Колегія суддів також враховує, що згідно з ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права. 
Ураховуючи практику Європейського суду з прав людини суд буде вважатися таким, що «встановлений законом», лише за умови, що він утворений безпосередньо на підставі закону, діє в межах своєї предметної, функціональної, суб`єктної та територіальної юрисдикції та у складі, визначеному законом. 
Відповідно до вимог статті 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. 
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржену ухвалу суду про повернення позовної заяви, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, необхідно скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд 

постановив: 

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Українська залізниця” – задоволити. 
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року про повернення позовної заяви в адміністративній справі №463/3345/25 за позовом Акціонерного товариства “Українська залізниця” до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про скасування постанови про накладення штрафу – скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і в касаційному порядку не оскаржується. 

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	В. О. Кушнір 	
 	 	З. М. Матковська