Справа № 420/5127/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Київського відділу у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання відмови протиправною щодо видачі паспорта у формі книжечки
В С Т А Н О В И В :
До Одеського окружного адміністративного суду 24.02.2026 надійшла позовна заява ОСОБА_1 (в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Київського відділу у місті Одесі Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в якій позивач просить суд:
1. Визнати протиправною відмову Київського районного відділу ГУ ДМС України в Одеській області, викладену у листі № 2/5112.1-26/5112/4-26 від 21.01.2026 року, в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
2. Зобов`язати Головне управління Держаної міграційної служби України в Одеської області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки.
В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що її синові, ОСОБА_2 виповнилося 16 років і настав час отримати паспорт громадянина України. В зв`язку з цим 06 січня 2026 року, звернулися з заявою до Київського відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області з приводу видачі неповнолітньому паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді виключно у формі паспортної книжечки, затвердженого Постановою Верховної Ради від 26.06.1992 №2503-XII. До вказаної заяви позивачем було додано: свідоцтво про народження ОСОБА_2 , дві фотокартки розміром 3,5х4,5 см., копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 , довідку про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання особи та заяву за формою про видачу паспорта відповідно до наказу МВС України №320 від 13.04.2012р. Київський відділ у місті Одесі ГУ ДМС України в Одеській області листом №25112.1-26/5112/4-26 від 21.01.2026, відмовив у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки.
Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивачка звернулась до суду з відповідним позовом.
Ухвалою судді від 27.02.2026 постановлено залишити позовну заяву без руху, встановивши 10-денний строк для усунення недоліків, шляхом надання до суду доказів сплати 1331,20 грн судового збору або доказів про звільнення позивача від сплати судового збору.
05.03.2026 від позивача надійшла заява (вх. №23802/26) про приєднання до матеріалів справи квитанції про сплату судового збору №СВ09963168/1 від 04.03.2026 у сумі 1331,20 грн.
Згідно даних КП «Діловодство спеціалізованого суду» судовий збір за квитанцією №СВ09963168/1 від 04.03.2026 у загальному розмірі 1331,20 грн зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України.
Отже, позивачем усунуто недоліки, викладені в ухвалі суду від 27.02.2026.
06.03.2026 суддя ухвалив прийняти до розгляду позовну заяву; відкрити провадження у адміністративній справі; розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
13.03.2026 до суду від Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач проти позовних вимог заперечує.
20.03.2026 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив у якій заявник на позовних вимогах наполягає.
Розглянувши наявні по суті справи докази на обґрунтування заявлених вимог, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено таке. 
06.01.2026 ОСОБА_1 та неповнолітній син ОСОБА_2 звернулись до Київського відділу у м.Одесі Головного управління ДМС України в Одеській області із заявою про отримання паспорту громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки (а.с.5).
Київський відділ у м.Одесі Головного управління ДМС України в Одеській області скерував на адресу заявника лист від 21.01.2026 №2/5112.1-26/5112/4-26 (а.с.4) у якому зазначив, що за результатами розгляду заяви повідомлено, що заявником не дотримано порядку подання заяви про оформлення та видачу паспорта громадянина України, а саме заяву подано без надання відповідного переліку документів, крім того дитина вже була документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм серії НОМЕР_1 та її персональні дані внесені до ЄДДР і присвоєно унікальний номер запису в ЄДДР.
Вважаючи таку відмову протиправною, а свої права порушеними, позивач звернулась до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до пункту 1 статті 5 Закону України «Про громадянство України» документом, що підтверджує громадянство України, є паспорт громадянина України.
Згідно із підпунктом «а» пункту 1 частини першої статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: паспорт громадянина України.
Як передбачено частиною третьою статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, проїзний документ біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, проїзний документ особи, якій надано додатковий захист, картка мігранта містять безконтактний електронний носій.
Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 14 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації.
За приписами частин першої - четвертої статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Паспорт громадянина України оформляється особам, які не досягли вісімнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли вісімнадцятирічного віку, - на кожні 10 років. Паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.
Згідно із пунктами 1 - 4 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 (далі - Постанова № 302), передбачено, що паспорт громадянина України (далі - паспорт) є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт. Паспорт оформляється особам, які не досягли 18-річного віку, на чотири роки, а особам, які досягли 18-річного віку, - на кожні 10 років.
При вирішенні даного спору суд враховує, що ОСОБА_2 у встановленому порядку було оформлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон, який був оформлений за допомогою засобів ЄДДР. ОСОБА_2 присвоєно унікальний номер запису.
Відтак, суд дійшов висновку, що правові та фактичні підстави для видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки відсутні, а відповідач правомірно відмовив позивачу у задоволенні його заяви щодо видачі паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки та листом від 06.01.2026 правильно роз`яснив, що у даному випадку оформлення паспорта громадянина України можливо здійснити у формі картки.
Стосовно покликань позивача на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 19.09.2018 за результатами розгляду зразкової справи №806/3265/17, суд зазначає про таке.
Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у зразковій справі №806/3265/17 зазначено, що ознаками цієї типової справи є: а) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення № 2503-ХІІ; б) відповідач - територіальні органи ДМС України; в) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення № 2503-ХІІ.
Крім того, за обставинами вказаної зразкової справи № 806/3265/17 позивач звернулася із заявою про видачу їй паспорта громадянина України у вигляді книжечки з можливістю вклеювання фотографії, без жодного електронного носія інформації, для зчитування якої необхідні додаткові пристрої, без зняття біометричної інформації та без внесення відомостей про неї до ЄДДР, і така заява мотивована тим, що через свої релігійні переконання позивачка відмовляється від присвоєння їй цифрового ідентифікатора особистості у виді УНЗР, від зняття біометричної інформації щодо себе та її подальшого зберігання, використання, обробки в ЄДДР.
Разом з тим, за обставинами цієї справи щодо заявника уже була внесена інформація до ЄДДР, у вказаному Реєстрі є наявний УНЗР та йому було видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон.
Отже, дана справа, з огляду на різні підстави позову та фактичні обставини, не відповідає ознакам типової справи, зазначеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у зразковій справі № 806/3265/17, тому викладені у вказаній постанові правові висновки не можуть бути застосовані при розгляді цієї справи.
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що у відповідача не було фактичних та правових підстав для видачі паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки, оскаржувані у цій справі дії відповідача щодо відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки є правомірними та такими, що вчинені відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні взаємопов`язаних позовних вимог про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії з мотивів, викладених у позовній заяві, належить відмовити. 
Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що право на доступ до суду має застосовуватися на практиці і бути ефективним (рішення у справі Bellet v. France від 4 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права (рішення у справах Bellet v. France та Nunes Dias v. Portugal).
Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29). Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до приписів ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Київського відділу у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання відмови протиправною щодо видачі паспорта у формі книжечки – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 );
Відповідачі: 
– Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області (65014, м. Одеса, вул. Преображенська, 44, код ЄДРПОУ 37811384); 
- Київський відділ у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (65080, м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 15а).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА

.