Справа № 304/1872/24 Провадження № 2/304/62/2026	

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 року	м. Перечин 	

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ганька І. І., 
за участі секретаря судового засідання - Галас Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 304/1872/24 за позовом Перечинської міської ради в особі органу опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, 

У С Т А Н О В И В:

Перечинська міська рада в особі органу опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області в інтересах малолітнього ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, у якому просить позбавити матір ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягувати з відповідача аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, на користь інтернатних закладів, в яких буде перебувати дитина або осіб, які будуть її утримувати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що до служби у справах дітей Перечинської міської ради надійшов лист служби у справах дітей Ужгородської РДА (РВА) про те, що 12 квітня 2024 року малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 , доставлений до притулку на підставі Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. Дитина перебувала на вулиці в межах населеного пункту Оноківці Ужгородського району без супроводу дорослих. Під час бесіди з хлопчиком з`ясовано, що він ночував на вулиці, позаяк вітчим ОСОБА_5 (прізвисько серед друзів - ОСОБА_6 ), місце проживання - АДРЕСА_2 ) вигнав його. Також дитина розповіла, що батьки змушують його жебракувати біля крамниць. Мати дитини ОСОБА_2 з 21 вересня 2022 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 . Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00044882982 від 07 травня 2024 року, відомості про батька дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані за ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно копії листа Великоберезнянської загальноосвітньої санаторної школи-інтернат І-ІІ ст. Закарпатської обласної ради дитина навчалася в даному закладі, однак пропускала заняття з невідомих причин. Мати ОСОБА_8 в поле зору соціальних служб потрапила ще в жовтні 2018 року. До служби у справах дітей надходив лист від дошкільного навчального закладу про те, що мати приводила неохайних дітей до садка. Також надходили усні повідомлення від сусідів про неналежне виконання батьківських обов`язків матері, про що складалися відповідні акти обстеження умов проживання дітей. Мати часто зловживала спиртними напоями, після чого вчиняла сварки із колишнім співмешканцем ОСОБА_9 , а все закінчувалося частими викликами поліції у зв`язку із вчиненням домашнього насильства жінкою над співмешканцем і навпаки. Так, 25 червня 2024 року відбулася комісія з питань захисту прав дитини, на якій одноголосно прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав. Рішенням виконавчого комітету Перечинської міської ради Закарпатської області від 27 червня 2024 року № 143 з додатком № 1 затверджено висновок органу опіки та піклування Перечинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав матері відносно дитини. Так, згідно клопотання служби у справах дітей Перечинської міської ради від 28 червня 2024 року №207/19-11 дитина влаштована в приватну організацію «Соціально-реабілітаційний центр (дитяче містечко) «Затишок» в с. Пилипець, 343 Хустського району на цілодобове перебування та повне утримання. Відсутність батьківського піклування відносно малолітньої дитини доведено комісією з питань захисту прав дитини в Перечинській ТГ під час виїзних засідань. Умови проживання дитини є вкрай несприятливими: окрім недотримання елементарних санітарно-гігієнічних норм відповідач також не виконала вказівки комісії та не облаштувала належним чином кімнату для дитини ОСОБА_1 та ще трьох її дітей, а саме: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Разом з цим, згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду від 30 березня 2018 року у справі № 308/2115/18 жінка мала ще одну дитину - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 від отриманих тілесних ушкоджень у вигляді термічного опіку полум`ям обличчя волосистої частини голови, шиї, тулуба, кінцівок 2-4 ст. загальною площею близько 75 процентів по поверхні тіла, з обвугленням кистей та стоп, які супроводжувалися розвитком опікової хвороби, інтоксикації, ускладнилося набряком легень і речовини головного мозку. Згідно ухвали Перечинського районного суду від 12 квітня 2019 року у справі № 308/2115/18 відповідача звільнено від покарання, призначеного їй вищевказаним вироком у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. Комісія з питань захисту прав дитини в Перенинській ТГ вважає, якщо дитина повернуться під опіку в сім`ю матері, то вона страждатиме через відсутність батьківського піклування, неповноцінного виховання та відсутність емоційної підтримки зі сторони матері, а також неповноцінного раціонального харчування, неналежного догляду за дитиною. Вважає, що повернення малолітньої дитини ОСОБА_1 в сім`ю матері ОСОБА_2 є вкрай небезпечним для життя, здоров`я і морального виховання дитини, а тому позбавлення батьківських прав матері є необхідним для забезпечення нормального розвитку та життя дитини. З метою досудового врегулювання спору комісія з питань захисту прав дитини неодноразово попереджала відповідача про неналежне виконання своїх батьківських обов`язків, однак вжиті заходи ніякого результату не дали. З огляду на вищевикладене просить позов задовольнити. 
Ухвалою судді Перечинського районного суду від 02 серпня 2024 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом Перечинської міської ради в особі органу опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, відтак призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву.
Ухвалою суду від 07 лютого 2025 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом Перечинської міської ради в особі органу опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. 
Ухвалою суду від 31 березня 2026 року залучено до участі у справі за позовом Перечинської міської ради в особі органу опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
У судове засідання представник позивача ОСОБА_14 не з`явилася, подала клопотання, у якому зазначила, що відповідач ОСОБА_2 систематично не з`являється на судові засідання, ігнорує виклики та звернення Служби у справах дітей Перечинської міської ради, не бере участі у вирішенні питань щодо виховання та утримання дитини. Наразі у дитини є опікун - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканець АДРЕСА_4 , який мав намір бути присутнім на судовому засіданні та надати пояснення щодо належного виконання обов`язків з догляду та виховання дитини, однак не мав можливості з`явитися до суду через сімейні обставини. Враховуючи викладене просила ухвалити заочне рішення про задоволення позову та позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити отримувачем аліментів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканця АДРЕСА_4 . Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, вважає їх обгрунтованими, та такими, що відповідають інтересам дитини, у зв`язку з чим просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила, відзив не подавала, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280-282 ЦПК України.
У судове засідання третя особа ОСОБА_3 не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, пояснення щодо позову не подав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_10 народився ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 07 травня 2024 року, актовий запис № 6. Згідно вказаного свідоцтва та Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00044882982, сформованого 07 травня 2024 року та наданого Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
Двадцять першого вересня 2022 року у виконавчому комітеті Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , актовий запис № 155. 
Наказом служби у справах дітей Перечинської міської ради Закарпатської області від 12 квітня 2024 року № 4 «Про взяття на первинний облік дитини ОСОБА_1 » взято на первинний облік служби у справах дітей Перечинської міської ради дитину, яка залишилася без батьківського піклування - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перечин Ужгородського (Перечинського) району Закарпатської області. Форма влаштування: акт прийому дитини до притулку для дітей служби у справах дітей Закарпатської ОДА (ОВА) від 12 квітня 2022 року. 
Як вбачається з витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини в Перечинській ТГ № 5 від 14 червня 2024 року, комісія вирішила рекомендувати виконавчому комітету Перечинської міської ради затвердити висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьків яких прав матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , відносно дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває у притулку для дітей служби у справах дітей Закарпатської обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації в смт Батьово, вул. Кошута, 146 Берегівського району Закарпатської області. 
Крім цього, факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також встановлено висновком органу опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області про доцільність позбавлення батьківських прав матері відносно дитини, затвердженим рішення виконавчого комітету Перечинської міської ради Закарпатської області від 27 червня 2024 року № 143 «Про затвердження висновків органу опіки та піклування Перечинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав відносно дітей», в резолютивній частині якого уповноважений орган вважає за доцільне позбавити батьківських прав матір ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 , відносно дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває в притулку для дітей служби у справах дітей Закарпатської обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації в смт Батьово, вул. Кошута, 146 Берегівського району Закарпатської області. 
Із висновку органу опіки та піклування також вбачається, що до служби у справах дітей Перечинської міської ради надійшов лист служби у справах дітей Ужгородської РДА (РВА) про те, що 12 квітня 2024 року малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , доставлений до притулку па підставі Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. Дитина перебувала на вулиці в межах населеного пункту Оноківці Ужгородського району без супроводу дорослих. Під час бесіди з дитиною з`ясовано, що ОСОБА_4 ночував на вулиці, позаяк вітчим ОСОБА_5 (прізвисько серед друзів - ОСОБА_6 ), місце проживання якого АДРЕСА_2 , вигнав його. Також дитина розповіла, що батьки змушують його жебракувати біля крамниць. Громадянка ОСОБА_2 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , згідно витягу з реєстру територіальних громад № 2024/000853442 від 25 січня 2024 року. Перебуває в шлюбі з 21 вересня 2022 року із громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , уродженцем м. Ужгород, на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 21 вересня 2022 року, виданого виконавчим комітетом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, відповідний актовий запис № 155. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00044882982 від 07 травня 2024 року на дитину ОСОБА_1 , 2016 року народження, відомості про батька записані за ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно копії листа Великоберезнянської загальноосвітньої санаторної школи-інтернат І-ІІ ст. Закарпатської обласної ради дитина навчалася в даному закладі, однак пропускала заняття з невідомих причин. Мати ОСОБА_8 в поле зору соціальних служб потрапила ще в жовтні 2018 року. До служби у справах дітей надходив лист від дошкільного навчального закладу про те, що мати приводила неохайних дітей до садка. Також надходили усні повідомлення від сусідів про неналежне виконання батьківських обов`язків матері, про що складалися відповідні акти обстеження умов проживання дітей. Мати часто зловживала спиртними напоями, після чого вчиняла сварки із колишнім співмешканцем ОСОБА_9 , потім все закінчувалося частими викликами поліції у зв`язку із вчиненням домашнього насильства жінкою над співмешканцем і навпаки. Так, 25 червня 2024 року відбулася комісія з питань захисту прав дитини, на якій одноголосно прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав.
Як вбачається з Акту прийому дитини до центру від 09 липня 2024 року та Наказу директора Дитяче містечко «Затишок» Е.Зламан від 09 липня 2024 року № 30/д «Про прийом дитини», на підставі клопотання служби у справах дітей Перечинської міської ради Закарпатської області від 28 червня 2024 року № 207/19-11 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийнято до Приватної організації (установа, заклад) «Соціально-реабілітаційний центр (дитяче містечко) «Затишок» на повне утримання із наданням усіх видів допомоги (медичної, соціальної, психологічної, юридичної тощо) з 09 липня 2024 року. 
Спеціалістами служби у справах дітей Перечинської міської ради Закарпатської області починаючи з 24 жовтня 2018 року неодноразово проводилися обстеження умов проживання малолітнього ОСОБА_1 та щоразу встановлено задовільні умови, про що свідчать відповідні Акти. 
Крім цього, як вбачається з вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 березня 2018 року, який набрав законної сили 02 травня 2018 року та ухвали Перечинського районного суду Закарпатської області від 12 квітня 2019 року, яка набрала законної сили 22 квітня 2019 року, ОСОБА_2 раніше притягалася до кримінальної відповідальності за ст. 166 КК України (злісне невиконання ОСОБА_15 як матір`ю своїх обов`язків по догляду за дитиною - малолітнім ОСОБА_1 , що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті останнього). 
Адміністрація Перечинського закладу дошкільної освіти «Теремок» листом від 24 січня 2021 року № 02-10 01-16/02 зверталася до Служби у справах дітей Перечинської міської ради з проханням прийняти заходи, які необхідні для збереження життя та здоров`я малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_11 , з огляду на те, що діти ОСОБА_15 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яких мама привела в садок, перебували у жахливому стані: одяг дітей був брудним та мав неприємний запах, діти також були брудні та недоглянуті з явними ознаками педикульозного зараження шкіри голови, що змусило медичну сестру закладу відсторонити дітей від перебування в групі з іншими дітьми, з метою уникнення масового зараження дітей. Також повідомляє, що такі випадки є неодноразовими та свідчать про систематичне невиконання матір`ю ОСОБА_15 батьківських обов`язків відносно своїх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_11 . 
У повідомленні Великоберезнянської загальноосвітньої санаторної шкоди-інтернат І-ІІІ ступенів Закарпатської області від 16 квітня 2024 року № 10 повідомляється про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учень 2 класу - АДРЕСА_6 , у період з 02 по 16 квітня 2024 року з невідомих причин не з`являється в школу. 
Розпорядженням міського голови Свалявської міської ради Закарпатської області від 09 травня 2025 року № 71 «Про влаштуванні дитини до сім`ї патронатного вихователя» влаштовано днем 09 травня 2025 року в сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_3 , мешканця АДРЕСА_4 , дитину, позбавлену батьківського піклування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 3 місяці. 
У подальшому рішенням виконавчого комітету Свалявської міської ради Закарпатської області від 21 жовтня 2025 року № 293 «Про встановлення опіки та призначення опікуна на дитиною, позбавленою батьківського піклування» встановлено опіку та призначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (за згодою), мешканця АДРЕСА_4 , опікуном над дитиною позбавленою батьківського піклування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначено місце проживання дитини за адресою фактичного проживання опікуна - АДРЕСА_4 . 
Так, відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.
На необхідності дотримання вказаного принципу неодноразово наголошено у практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка застосовується судами України на підставі частини четвертої статті 10 ЦПК України та положень Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (рішення ЄСПЛ від 06 липня 2010 року у справі «Neulinger and Shuruk v. Switzerland», заява № 41615/07, п. 135; рішення ЄСПЛ від 11 жовтня 2017 року у справі «M.S. v. Ukraine», заява № 2091/13, п. 77). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Mamchur v. Ukraine», заява № 10383/09, п. 100).
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності.
Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ч. 2, 4 ст. 155 цього Кодексу батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Такі правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 13 листопада 2020 року у справі № 760/6835/18 (провадження № 61-19550св19), від 24 грудня 2020 року у справі № 676/3740/19 (провадження № 61-8098св20), від 28 липня 2021 року у справі №225/134/20 (провадження № 61-18248св20), від 12 серпня 2021 року у справі №263/401/20 (провадження № 61-8118св21).
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).
Як роз`яснено в п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. 
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому суд вважає, що її слід позбавити батьківських прав відносно останньої.
Крім цього, слід звернути увагу, що відповідно до частини першої статті 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною, а згідно з частинами першою-другою статті 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав; поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом.
При цьому, відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).
Згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Враховуючи те, що позов щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав підлягає задоволенню, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання малолітнього сина.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Отже, що стосується розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 , то з урахуванням вищевказаних норм та ч. 1 ст. 182 СК України, а також того, що відомості про заробіток (дохід) платника аліментів у матеріалах справи станом на момент розгляду справи відсутні, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3 028,00 грн.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 цього Кодексу якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Позов Перечинської міської ради в особі органу опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області містить вимоги немайнового характеру (позбавлення батьківських прав) та вимоги майнового характеру (стягнення аліментів).
Таким чином, оскільки позивач відповідно до пункту 14 частини другої статті 3 та пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому з врахуванням ціни позову суд приходить до висновку, що судовий збір, який би мав понести позивач у сумі 6 056,00 грн (3 028,00 грн за вимогою немайнового характеру + 3 028,00 грн за вимогою майнового характеру), підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь держави.
На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 3, ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ст. 8, ч. 1 ст. 10, 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150, 155, 164 ч. 1 п. 2, 166, 180-183, 191 СК України, ст. 4, 12, 141, 258-259, 265, 280-282, 430 ЦПК України, суд, 

У Х В А Л И В :

позов Перечинської міської ради в особі органу опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , аліменти на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 25 липня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн 00 коп. 
Рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Роз`яснити ОСОБА_2 , що відповідно до частини першої статті 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною, а згідно з частинами першою-другою статті 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав; поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: орган опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області, ЄДРПОУ: 04351274; місцезнаходження: 89200, Закарпатська область, Ужгородський район, м. Перечин, пл. Народна, 16.
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ; місце реєстрації: АДРЕСА_5 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_3 . 

  	Головуючий:	Ганько І. І.