Справа № 509/532/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року с-ще Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Панасенка Є.М.,
за участю секретаря судового засідання: Пронози І.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу № 509/532/26 за позовом Акціонерного товариства «Одесагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості, –
ВСТАНОВИВ:
27.01.2026 року представник позивача звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з  ОСОБА_1 суму боргу за розподіл природного газу в розмірі 1249,26 грн., за період з жовтня 2020 року по грудень 2025 року, та суму сплаченого судового збору.
28.01.2026 року автоматизованою системою розподілу справ між суддями матеріали справи передано судді Панасенко Є.М.
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.02.2026 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву, відповідно до якої просила проводити розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином за зареєстрованим місцем проживання в порядку статей 128,130 ЦПК України, рекомендоване повідомлення повернулось на адресу суду не врученим з відміткою листоноші «за закінченням терміну зберігання». Також здійснювався виклик до суду через оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України відповідача, які були розміщені відповідно приписів ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, тому вона вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи у її відсутність до суду остання не подавала.
Отже, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд судом цивільної справи, учасником якої він є.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку.
Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Судом встановлено, що AT «ОДЕСАГАЗ» є суб`єктом природної монополії та на підставі ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №841 від 29.06.2017р. має право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Одеси та Одеської області. Таким чином, Позивач є оператором газорозподільної системи та надавачем комунальних послуг у розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Закону України «Про ринок природного газу».
Спірні правовідносини регулюються Законом України від 09 квітня 2015 року №329-VIII «Про ринок природного газу», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі Кодекс ГРМ), Постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу» (далі – Договір) та іншими нормативно-правовими актами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про ринок природного газу», права та обов`язки Оператора ГРМ визначаються цим Законом, іншими нормативно правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2494 було затверджено Кодекс газорозподільних систем. Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до пункту 2 гл.1 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем, доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498.
Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «ОДЕСАГАЗ» та ОСОБА_1 було укладено Типовий договір розподілу природного газу на підставі заяви-приєднання боржника.
Надання послуг з розподілу природного газу споживачу здійснюється за адресою: АДРЕСА_1 .
У п. 1.1 даного договору вказано, що договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.
За умовами п. 1.2. договору його умови однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу ГРМ.
Пунктом 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ та п.1.3 Договору передбачено, що фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема, надання підписаної споживачем заяви приєднання, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документальне споживання природного газу. Відповідно до п. 2.1. договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.
Пунктом 2.1. Договору встановлено, що за цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.
Пунктом 5.5. Договору встановлено, що споживач, що є побутовим, який за умовами цього Договору розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти календарних днів (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ.
Пунктом 6.1. Договору встановлено, що оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.
Тариф на розподіл природного газу на 2020, 2021, 2022, 2023, 2024, 2025 рік встановлений постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) №3036 від 24.12.2019р. (зі змінами від 24.06.2020р.), № 2459 від 16.12.2020р. та № 2763 від 22.12.2021р. «Про встановлення тарифу на розподіл природного газу для АТ «ОДЕСАГАЗ».
Відповідно до п.6.3. Договору величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.
Річна замовлена потужність об`єкта на розрахунковий календарний рік визначається виходячи з фактичного обсягу споживання газу за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, відповідно Кодексу ГРМ.
Визначення газового року наведене в п.4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ – і ним є період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року.
З урахуванням вищезазначених вимог Кодексу ГРМ та типового договору, було здійснено розрахунок суми заборгованості за послуги розподілу природного газу перед ОСОБА_1 , за особовим рахунком № НОМЕР_1 , який міститься в матеріалах справи. 
Відповідно до п. 6.4. Договору розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з розподілу природного газу побутовим споживачем є календарний місяць.
Відповідно до п.6.6. Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ.
У відповідності до пп.1 п.7.4. Договору Споживач зобов`язаний здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.
Таким чином, в порушення своїх обов`язків споживач не здійснює оплату за послугу з розподілу природного газу, у зв`язку із чим у неї виникла заборгованість перед АТ «Одесагаз» у сумі 1249,26 грн. за період з жовтня 2020 року по грудень 2025 року.
Судом також було встановлено, що АТ «Одесагаз» звертався до Овідіопольського районного суду Одеської області із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з Боржника заборгованості за розподіл природного газу, однак ухвалою суду № 509/7427/25 від 29.12.2025 року у видачі судового наказу було відмовлено на підставі ч. 9 ст. 165 ЦПК України. 
Відмова у видачі судового наказу, не позбавляє заявника права звернутися до суду з тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. У зв`язку з цим АТ «Одесагаз» звертається до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за розподіл природного газу.
Отже, з урахування викладених обставин та досліджених доказів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги АТ «ОДЕСАГАЗ» підлягають задоволенню.
Факт приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема, підписання заяви приєднання, документально підтверджене споживання природного газу, сплата рахунка оператора ГРМ.
До таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 591/4825/20 (провадження № 61-11470св21) та від 14 вересня 2022 року у справі № 717/341/21 (провадження № 61-20726св21).
Висновки щодо застосування норм права у близьких за змістом правовідносинах, зокрема щодо приєднання до публічного договору (акцептування договору), містяться також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 161/11800/19 (провадження № 14-119цс20).
За змістом частини другої статті 205 ЦК України, укладання договору, шляхом вчинення виключно конкретних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України).
Відповідно до вимог статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
Відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №639/10591/14-ц, споживачі зобов`язані оплатити житлово комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15 та постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі №642/2858/16.
Між сторонами виникли договірні відносини щодо надання АТ «ОДЕСАГАЗ» послуг з розподілу природного газу до домоволодіння відповідача, а останній прийняв ці послуги, користуючись природним газом (тобто прийняв оферту), підписавши заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу.
Відповідач остаточно не відмовлявся від послуг розподілу природного газу, про розірвання договору чи припинення розподілу природного газу до його домоволодіння не заявляв.
Позивач виконав взяті на себе договірні зобов`язання перед відповідачем та надав послуги розподілу природного газу, водночас відповідач не оплатила послуги розподілу природного газу, чим порушила умови договору, внаслідок чого у відповідача наявна заборгованість за послуги розподілу природного газу в розмірі 1249,26 грн. за період з жовтня 2020 року по грудень 2025 року.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги АТ «ОДЕСАГАЗ»» підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідачки.
Керуючись ст.ст.525, 526, 610, 612, 629 Цивільного Кодексу України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим Постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015, Постановою НКРЕКП «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» №2494 від 30.09.2015, ст.ст. 91, 93, 175-177, 184 ЦПК України,
ВИРІШИВ:
Позовну заяву задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ), на користь Акціонерного товариства «Одесагаз» (ЄДРПОУ 03351208, місцезнаходження: 65003, м. Одеса, вул. Одарія, 1) заборгованість за договором розподілу природного газу в розмірі 1249 (одна тисяча двісті сорок дев`ять) грн. 26 коп. на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 АТ «ОщадБанк», МФО 328845.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ), на користь Акціонерного товариства «Одесагаз» (ЄДРПОУ 03351208, місцезнаходження: 65003, м. Одеса, вул. Одарія, 1) витрати з оплати судового збору в сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. на розрахунковий рахунок НОМЕР_4 ПАТ «МТБ БАНК», МФО 328168.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Є. М. Панасенко