Справа № 308/5457/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2026 року      місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Голяни О.В., за участю секретаря судового засідання Івашкович Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ужгороді в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальність «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» про стягнення пені,-
В С Т А Н О В И В:
Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Порада С.В., звернулася до суду з позовом до ТОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» про стягнення пені у розмірі 95 922,84 грн за несвоєчасну оплату придбаної електричної енергії.
Позов мотивовано тим, що на виконання умов договору № 150411039 від 12.07.2019 позивач здійснював продаж виробленої з альтернативних джерел електричної енергії відповідачу, однак останній систематично порушував передбачені договором строки її оплати. Посилаючись на умови договору щодо відповідальності у вигляді пені за прострочення виконання грошових зобов`язань, а також на систематичний характер таких порушень, позивач просить стягнути з відповідача пеню у заявленому розмірі.
Відповідач ТОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» подало до суду відзив на позовну заяву, зміст якого зводиться до того, що позивач як приватне домогосподарство, яке здійснює продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом, є учасником ринку електричної енергії, а укладений між сторонами договір про купівлю-продаж електричної енергії №150411039 від 12.07.2019 укладений відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії». Відповідач вказує, що на правовідносини сторін поширюються положення постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022, якою на період дії воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинено нарахування та стягнення штрафних санкцій між учасниками ринку електричної енергії. 
Відповідач також посилається на правові висновки, викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2024 у справі №911/1359/22, відповідно до яких підпункт 16 пункту 1 постанови НКРЕКП №332 є імперативною нормою та підлягає обов`язковому застосуванню учасниками ринку електричної енергії. У зв`язку з цим відповідач вважає, що нарахування позивачем пені у розмірі 95 922,84 грн суперечить вимогам постанови НКРЕКП №332 та не підлягає стягненню.
Позивачем подано до суду відповідь на відзив, у якій зазначено, що доводи ТОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» щодо поширення дії постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022 на спірні правовідносини є безпідставними, оскільки позивач є побутовим споживачем, а не учасником ринку електричної енергії у розумінні законодавства про ринок електричної енергії. Представник позивача вказав, що положення постанов НКРЕКП щодо зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій поширюються виключно на суб`єктів господарювання та учасників ринку електричної енергії, тоді як побутові споживачі не є адресатами такого регулювання.
Також у відповіді на відзив зазначено, що відповідач вибірково посилається на постанову Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2024 у справі №911/1359/22, оскільки наведені у ній висновки стосуються спорів між учасниками ринку електричної енергії — суб`єктами господарювання, а не правовідносин із побутовими споживачами. 
Відповідачем подано до суду заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначено, що позивач помилково ототожнює статус учасника ринку електричної енергії виключно із суб`єктом господарювання, тоді як відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» учасником ринку є також будь-який споживач електричної енергії. Представник відповідача вказав, що позивач як власник приватного домогосподарства, який продає електричну енергію за «зеленим» тарифом, є учасником ринку електричної енергії, а тому на спірні правовідносини поширюється дія підпункту 16 пункту 1 постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 щодо зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій. Також зазначено, що постанова НКРЕКП № 332 є нормативно-правовим актом загальної дії, який регламентує діяльність усіх учасників ринку електричної енергії, а не лише суб`єктів господарювання.
Крім того, відповідач заперечив доводи позивача щодо нерелевантності постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.04.2024 у справі № 911/1359/22, вказавши, що правові висновки у цій постанові сформульовані саме щодо правовідносин між учасниками ринку електричної енергії, до яких належить і позивач. Відповідач також зазначив, що посилання позивача на постанову НКРЕКП № 396 від 26.04.2022 є помилковим, оскільки ця постанова мала спеціальний та адресний характер і регулювала діяльність окремих суб`єктів ринку, тоді як до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова НКРЕКП № 332 як акт загального регулювання.
Заяви та клопотання.
18.05.2026, 18.06.2026 представники сторін подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.
09.06.2026 позивач подав письмові пояснення, в яких наголосив, що НКРЕКП не наділена повноваженнями підзаконним нормативним актом обмежувати цивільні права фізичних осіб - побутових споживачів, а тому положення постанови №332 не поширюються на спірні правовідносини. Також зазначив, що позивачка не є суб`єктом господарювання та учасником оптового енергетичного ринку, у зв`язку з чим вважав безпідставним застосування до неї обмежень, передбачених вказаною постановою.
14.06.2026 відповідач подав письмові пояснення, в яких викладена думка про те, зщо доводи позивача фактично зводяться до необхідності звужувального тлумачення положень Постанови НКРЕКП №332 всупереч її буквальному змісту та правовому висновку Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду, викладеному у постанові від 19.04.2024 у справі №911/1359/22.
Інші процесуальні дії у справі.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.04.2026 справу передано на розгляд судді Голяни О.В.
Ухвалою суду від 10.04.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по вказаній цивільній справі, справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
12.07.2019 року між ТОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» (постачальником) та ОСОБА_1 (споживачем) було укладено договір купівлі продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством № 150411039. Вказаний договір підписаний сторонами та скріплений печаткою ТОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ».
Відповідно до п. 1.1. вищевказаного Договору, споживач ( ОСОБА_1 ) бере на себе зобов`язання продавати постачальнику (ТОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ») електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, величина встановленої потужності становить: з енергії сонячного випромінювання 30 кВТ, а постачальник універсальних послуг бере на себе зобов`язання купувати у споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленими регулятором, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, в строки, передбачені цим Договором.
Пункт 2.2. договору передбачає права споживача: отримання плати за електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, за «зеленим» тарифом, відпущеної постачальнику універсальних послуг в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством; відшкодування згідно із чинним законодавством збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав; оплату неустойки (пені) у разі прострочення платежів за отриману Постачальником універсальних послуг електричну енергію відповідно до умов та порядку оплати, визначених цим Договором; здійснення контролю за правильністю оформлення постачальником універсальних послуг платіжних документів.
Пункт 4.1 Розділу 4 Договору (Умови та порядок оплати) передбачає, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється Постачальником універсальних послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.
Постачальник універсальних послуг повинен перераховувати кошти для оплати проданої Споживачем електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання генеруючою установкою Приватного домогосподарства, на поточний рахунок Споживача відповідно до заяви-повідомлення. (п. 4.2. Договору).
На дату введення в експлуатацію генеруючої установки «зелений тариф» за цим договором становить 5,5021000000000004 грн./кВт.год. (без ПДВ) постанова НКРЕКП №1242 від 27.06.2019 року (п.4.3. Договору).
Термін дії «зеленого» тарифу та покладення спеціальних обов`язків із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії на постачальника визначається відповідно до закону.
Постачальник щомісяця на основі отриманих показів засобу вимірювальної техніки не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, надсилає споживачу звіт про покази засобу вимірювальної техніки, обсяги та напрямки перетоків прийнятої-переданої електричної енергії», (додаток № 1 до Договору), що є підставою для проведення розрахунків з Споживачем (п. 4.6. Договору).
Покази засобу вимірювальної техніки фіксуються в Акті прийому-передачі товару (електричної енергії) (додаток 2 до Договору), який складається в двох примірниках та підписується Споживачем і Постачальником універсальних послуг. За необхідності до акта додається роздруківка з пам`яті засобу вимірювальної техніки про обсяги та напрямки перетоків електричної енергії за відповідний розрахунковий період.
У разі несплати обсягу придбаної електричної енергії до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, Постачальник універсальних послуг зобов`язаний сплатити Споживачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (пункт 4.10. Договору).
Постачальник універсальних послуг несе відповідальність за прострочення оплати за придбану електричну енергію, порушення прав споживача (п. 5.1. Договору).
Договір набирає чинності з дня його підписання та діє протягом дії договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБІТ» (п. 6.1. Договору).
В актах купівлі-продажу електричної енергії та актах коригування, підписаних сторонами, визначено обсяг та вартість електричної енергії, виробленої позивачем та придбаної відповідачем за «зеленим» тарифом у період з червня 2022 року по жовтень 2025 року.
Посилаючись на несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором, позивач нарахував пеню у розмірі 95 922,84 грн та просить її стягнути. Відповідач контррозрахунку суду не надав. 

Оцінка Суду.
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договорів та інших правочинів.
Судом встановлено, що права та обов`язки сторін у даній справі виникли на підставі договору купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством № 150411039 від 12.07.2019.
Вказаний договір укладений у передбаченому законом порядку, підписаний сторонами, недійсним не визнавався, а тому відповідно до статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Спірні правовідносини регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії та умовами укладеного між сторонами договору.
Предметом спору у даній справі є стягнення пені за прострочення виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом.
При цьому спір між сторонами фактично зводиться до вирішення питання щодо наявності чи відсутності правових підстав для застосування до відповідача відповідальності у вигляді пені в період дії воєнного стану з урахуванням положень постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332.
За змістом статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього визначену грошову суму.
Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на договірних засадах. Одним із договорів, укладення яких передбачене для забезпечення функціонування ринку електричної енергії, є договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом.
Отже, спірний договір укладений відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".
Пунктом 4 частини п`ятої статті 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено обов`язок постачальника універсальних послуг купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими домогосподарствами, та здійснювати оплату її вартості.
З матеріалів справи вбачається, що у період з червня 2022 року по жовтень 2025 року позивач продав відповідачу електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватного домогосподарства, а відповідач прийняв її без зауважень та заперечень, що підтверджується актами купівлі-продажу електричної енергії та актами коригування.
Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частинами першою та третьою статті 549 ЦК України визначено, що пеня є видом неустойки та обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення.
Пунктом 4.10 договору передбачено, що у разі несплати обсягу придбаної електричної енергії до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, постачальник універсальних послуг зобов`язаний сплатити споживачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у відповідний період, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.
Судом встановлено, що відповідач допускав порушення строків виконання грошових зобов`язань за договором, у зв`язку з чим позивачем нараховано пеню у розмірі 95 922,84 грн. Поданий позивачем розрахунок пені відповідачем не спростований, контррозрахунок до суду не поданий.
Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на положення постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану», відповідно до яких на період дії воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинено нарахування та стягнення штрафних санкцій за договорами, укладеними відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.
Суд не може погодитися з доводами позивача про те, що дія зазначеної постанови не поширюється на спірні правовідносини, з огляду на таке.
Відповідно до пункту 84 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) споживачем є фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.
Згідно з пунктом 96 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) учасник ринку електричної енергії - виробник, електропостачальник, трейдер, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, оператор ринку, гарантований покупець, споживач та інші особи, які провадять діяльність на ринку електричної енергії відповідно до цього Закону.
Крім того, відповідно до пункту 1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії учасниками роздрібного ринку електричної енергії є, зокрема, електропостачальники та споживачі.
Судом встановлено, що позивач є власником приватного домогосподарства, який здійснює продаж виробленої електричної енергії за «зеленим» тарифом на підставі договору купівлі-продажу електричної енергії № 150411039 від 12.07.2019, укладеного відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії. Водночас позивач залишається споживачем електричної енергії у розумінні наведених положень Закону.
Доводи позивача про те, що він не є суб`єктом господарювання та не здійснює господарської діяльності у сфері енергетики, самі по собі не виключають його статусу як учасника ринку електричної енергії, оскільки закон прямо відносить споживача до учасників такого ринку.
Отже, суд доходить висновку, що позивач та відповідач є учасниками ринку електричної енергії, а спірний договір укладений відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії».
Постановою НКРЕКП від 26.04.2022 № 413 постанову НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 доповнено підпунктом 16 пункту 1, відповідно до якого на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування передбачено зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, укладеними відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 19 квітня 2024 року у справі № 911/1359/22 дійшла висновку, що підпункт 16 пункту 1 постанови НКРЕКП № 332 є чинною та обов`язковою до застосування нормою регулювання відносин на ринку електричної енергії, а тому нарахування та стягнення штрафних санкцій за договорами, укладеними відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», у період дії воєнного стану не допускається.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
Суд також враховує доводи позивача про те, що постанова НКРЕКП № 332 є підзаконним нормативно-правовим актом та не може обмежувати право на стягнення неустойки, передбачене положеннями цивільного законодавства та умовами договору.
Однак зазначені доводи не можуть бути прийняті судом, оскільки питання застосування підпункту 16 пункту 1 постанови НКРЕКП № 332 вже було предметом правової оцінки Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, яка визнала наведені положення обов`язковими до застосування під час вирішення спорів між учасниками ринку електричної енергії. Підстав для відступу від зазначеного правового висновку суд не вбачає.
Посилання позивача на те, що постанова НКРЕКП № 332 не поширюється на власників приватних домогосподарств, суд вважає необґрунтованими, оскільки вони суперечать наведеним положенням Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, якими споживачів прямо віднесено до учасників ринку електричної енергії.
Оскільки заявлена до стягнення пеня нарахована за період з червня 2022 року по жовтень 2025 року, тобто за період дії воєнного стану, а спірний договір укладений між учасниками ринку електричної енергії відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», суд доходить висновку про відсутність правових підстав для її стягнення.
За таких обставин позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 95 922,84 грн задоволенню не підлягають.
З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
ВИРІШИВ :
В задоволенні позову – відмовити повністю .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Сторони по справі:
Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальність «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ», місцезнаходження: Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Жупанатська, буд.18, код ЄДРПОУ 41999833.
Суддя          Олена ГОЛЯНА