Справа № 452/3352/21 
Провадження № 2/452/674/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" червня 2026 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області 
у складі:  головуючого судді Казана І.С.,
секретаря Кафтан О.Ю.,
із участю: представників позивача адвокатів
Бакалець І.Г., Варода П.Б.,
відповідача ОСОБА_1 ,
представника відповідача адвоката Бобак О.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Самбірська міська рада Львівської області, ОСОБА_3 , - про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу огорожі, -
в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідача  ОСОБА_1 , треті особи Самбірська міська рада Львівської області, ОСОБА_3 - про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу огорожі між їх земельними ділянками. Свої позовні вимоги мотивує тим, що їй та її братові ОСОБА_3 на праві приватної власності належить по 1/2 частці житлового будинку АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки площею 0,1га з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Суміжним землекористувачем є відповідач, якому на праві приватної власності належить житловий будинок по АДРЕСА_2 та земельна ділянка площею 0,1га з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» кадастровий номер 4610900000:15:010:0005. Із плану зовнішніх меж земельної ділянки, належної позивачу та її брату вбачається, що вона має складну конфігурацію та межує зокрема по межі від Г до А – із землею відповідача. Позивач зазначає, що влітку 2019 року відповідач демонтував частково огорожу, яка розділяла їхні ділянки, а саме: зняв частину металевої сітки, демонтував металеві стовпчики та переніс їх вглиб земельної ділянки позивача, внаслідок чого звузився заїзд позивача та машина для викачування каналізації тепер не може заїхати до вигрібної ями, що створює ОСОБА_2 незручності в користуванні господарськими будівлями та земельною ділянкою. При тому позивач стверджує, що відповідач продовжив свою огорожу до вулиці Виговського захопивши до своєї ділянки частину вулиці та встановив огорожу частково на ділянці позивача, звузивши їй проїзд на подвір`я. Посилаючись на висновок експерта №21/07-20 за результатами проведення земельно-технічної експертизи, позивач зазначає, що земельна ділянка, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , накладається на сусідню земельну ділянку, належну на праві приватної власності позивачу та її брату ОСОБА_3 . Враховуючи викладене ОСОБА_2 просить судовим рішенням зобов`язати відповідача усунути їй перешкоди у користуванні належною їй в 1/2 частині земельною ділянкою - шляхом демонтажу огорожі в місцях накладок, що відображені у додатку 04 до вказаного висновку експерта та шляхом відновлення межі від Г до А відповідно до державного акту серії ІІІ - ЛВ №075078 виданого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 12.08.1997 року.
Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Бобак О.Б. подала до суду відзив, яким проти позову заперечила, вважала позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що належна відповідачу на праві власності земельна ділянка площею 0,1га за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер 4610900000:15:010:0005, сформована на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, по фактичному її положенню на місцевості в присутності землекористувача і узгодженні представниками сусідніх землекористувачів та міською радою, що вбачається з пояснювальної записки технічної документації. Межею земельної ділянки була металева огорожа як зі сторони суміжного землекористувача ОСОБА_4 , так зі сторони землекористувача ОСОБА_5 . Як установлено з пояснень сторони у 2015 році відповідачем були проведені будівельні роботи по заміні металевої сітки та стовпців на огорожу із спорудженням бетонного фундаменту по існуючій межі, визначеній металевою сіткою та стовпцями, не зміщуючи межу в сторону позивача, а лише бетонна основа сантиметрів десять заходить на землю позивача як і відповідача і, водночас сама ж межа чітко проходить по центру стовпців; також вона є розміщеною ідентично по межі старої огорожі. Земельна ділянка площею 0,1га, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №075078 від 12.08.1997 року в 1/2 частині належить позивачу, не сформована у Державному земельному кадастрі, а отже відповідно до ст. 79-1 Земельного Кодексу України дослідження меж її земельної ділянки за технічним звітом по видачі державного акту на право приватно власності на землю 1997 року без технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) суперечить принципам Державного земельного кадастру, визначених в ст. 3 Закону України «Про державний земельний кадастр».
Щодо доданого до позовної заяви висновку експерта №21/07-20 складеного 22.04.2021 року судовим експертом Заяць І.Г., то з таким сторона позивача не погоджується з огляду на наступне:
-при складанні такого висновку експерту ставилась умова, яка ним і була дотримана про те, що «межа між земельними ділянками ОСОБА_6 та ( ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ) проходить по фактичному користуванні (огорожі з металевої сітки, стіні ж/будинку та господарської будівлі та відкритій межі), що привело встановлення межі земельної ділянки без врахування всіх її поворотних точок;
-за висновком експерта «накладаються» земельні ділянки «при накладенні картографічних матеріалів», тобто експерт не встановив фактичного накладення земельних ділянок, не встановив факту необхідності демонтажу огорожі, оскільки висловився лише про накладення 10кв.м. за результатами зіставлення межі земельної ділянки, визначеної в технічному звіті по видачі державного акту позивача та координат поворотних точок зовнішніх меж земельної ділянки кадастровий номер 4610900000:15:010:0005 отриманих на Е-сервісі Публічна кадастрова карта, при цьому, як зазначено у висновку, фактичні обміри земельної ділянки кадастровий номер 4610900000:15:010:0005 не проводились, даних технічної документації із землеустрою що даної земельної ділянки у розпорядження експерта не було; 
-експерт у своєму висновку посилався на законодавчий акт, який втратив чинність, а саме: Постанову Кабінету Міністрів України №1075 від 13.07.1998 року Про використання апаратури супутникових радіонавігаційних систем під час проведення топографо-геодезичних, картографічних, аерофотознімальних, проектних, дослідницьких робіт і вишукувань та кадастрових зйомок», яка втратила чинність на підставі Постанови КМ №1141 від 04.12.2019 року; 
-відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1259 від 22 вересня 2004 року деякі питання застосування геодезичної референцної системи координат виконання топографо-геодезичних та картографічних робіт починаючи з 1 січня 2007р. здійснюється із застосуванням Державної геодезичної референцної системи координат УСК-2000. 
Тому з позиції сторони відповідача якщо і припустити мінімальну площу «накладення» 10кв.м. при умові непорушності меж земельних ділянок, може бути наслідок обчислення меж, площі та поворотних точок земельних ділянок різними методами, різними приладами, які допускають похибки, в різних геодезичних системах координат. На підставі викладеного, представник відповідача адвокат просила у задоволенні позову відмовити.
У судовому засіданні представники позивача адвокати Бакалець І.Г. та Варода П.Б. позов підтримали повністю, який просили задовольнити; в обґрунтування посилались на викладені в позові обставини та долучений до позову висновок експерта.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позову не визнав та просив відмовити у його задоволенні. Представник відповідача адвокат Бобак О.Б. у судовому засіданні позов заперечила та зазначила, що згідно пояснень, наданих експертом Заяць І.Г. у судовому засіданні 05.05.2026 року відомо, що експерт обмірював земельну ділянку ОСОБА_2 по фактичному користуванні, по середині огорожі. Обміри відповідача взяли з кадастрової карти і наклали на ділянку позивача. Експерт у судовому засіданні зазначав, що потрібно усунути порушення накладення картографічних матеріалів. 
У зв`язку з наведеним розгляд цивільної справи в судовому засіданні відкладався для приведення координатних точок земельної ділянки відповідача у відповідність до координатних точок землі позивача, що було експертом узято до уваги згідно Висновку. Відтак на даний час немає накладень на земельну ділянку ОСОБА_2 і предмет спору по суті зник; права позивача жодним чином не порушені. Огорожа як стояла, були обміри по ній, так і залишається; накладок немає, - про що засвідчують дані технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 .
Представник третьої особи Самбірської міської ради Львівської області у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.
Представник третьої особи Мусієвський В.Т. у судове засідання не з`явився, подав клопотання, в якому просив розгляд справи проводити за його відсутності, оскільки по стану здоров`я не може брати участь у судових засіданнях. Позов ОСОБА_2 підтримує та просить задовольнити.
Заслухавши пояснення учасників справи та їх представників, показання експерта ОСОБА_7 , дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні позову, - з наступних підстав:
Судом установлено, що позивачу ОСОБА_2 та її брату  ОСОБА_3 на праві приватної власності належить по 1/2 частці житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Самбірською державною нотаріальною конторою від 30.07.1984 року за реєстром №2021 та рішення Самбірського народного суду від 14.08.1986 року, що підтверджується довідкою №3142 виданою 21.12.2020 року Самбірським МБТІ (а. с. 8).
Крім цього позивачу  ОСОБА_2 на праві власності належить 1/2 частка земельної ділянки площею 0,1га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та спору за адресою АДРЕСА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №075078 виданого Самбірською міською радою 12.08.1997р. Інша 1/2 частка цієї земельної ділянки належить брату позивача ОСОБА_3 (а. с. 9).
Відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок по АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі - продажу №245 від 22.02.2018 року та договору дарування №882 від 05.02.2007 року та земельна ділянка вцілому площею 0,1га призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер 4610900000:15:010:0005 (9/25 частин на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №584964 від 24.09.2012 року та 16/25 частин на підставі договору купівлі-продажу від 22.02.2019 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 22.02.2018 року), що підтверджується даними Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №584964, інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №245964602, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку із додатком (а. с. 10-13, 53-54, 55, 80-82). 
Із акту встановлення і узгодження меж земельної ділянки від 10.03.2011 року технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку по АДРЕСА_2 відомо про узгодження меж земельної ділянки як представниками Самбірської міської ради, так і землекористувачами (на той час ОСОБА_8 та ОСОБА_1 ) та суміжними землекористувачами, в тому числі позивачем ОСОБА_4 та ОСОБА_9 . Встановлені в натурі межі відповідають фактичному стану (а. с. 61). 
Отже, земельна ділянка площею 0,1га із кадастровим номером 4610900000:15:010:0005 призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 була сформована по фактичному її користуванні.
Із пояснень відповідача у судовому засіданні що не заперечили представники позивача відомо, що у 2015 році ним були проведені будівельні роботи по заміні частини металевої сітки і стовпців на огорожу із спорудженням бетонного фундаменту по існуючій межі визначеній металевою сіткою та стовпцями, не зміщуючи межу в сторону позивачки. Ця огорожа про частковий демонтаж якої заявлено у позові є спільною огорожею для позивача і відповідача. 
За результатами проведених експертом досліджень у Висновку експерта №21/07-20 від 22.04.2021 року вказано, що земельна ділянка по АДРЕСА_2 з кадастровим номером 4610900000:15:010:0005, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , накладається на сусідню земельну ділянку по АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/2 частці на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ЛВ №075078, за умови, якщо межа між земельними ділянками ОСОБА_6 та ( ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ) проходить по фактичному користуванні (огорожі з металевої сітки, стіні ж/будинку та господарської будівлі та відкритій межі) площею S=10,0кв.м., із вказаними розмірами. При умові накладення площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 може становити 0,0099га. 
Зазначений доказ є основним джерелом доказування сторони позивача. Поряд із цим, з описової частини даного висновку експерта №21/07-20 від 22.04.2021 року відомо, що об`єктом дослідження була земельна ділянка площею 0,1га, розташована по АДРЕСА_1 . Під час візуального огляду на місці об`єкта дослідження експертом встановлено, що межі земельної ділянки проходять: - від А до Б - по металевим воротам, огорожі з дротяної сітки на власному бетонному цоколю; - від Б до В - по огорожі з дротяної сітки, стіні житлового будинку, господарській будівлі та відкритій межі; - від В до Г - по огорожі з дротяної сітки; - від Г до А - по огорожі з дротяної сітки та новій огорожі з металевого профілю на власному бетонному цоколю. Інженер-геодезистом ОСОБА_10 проведені роботи по топографічному зніманню земельної ділянки по АДРЕСА_1 (фактичні обміри меж) та виконані роботи по визначенню координат поворотних точок зовнішніх меж земельної ділянки, супутниковим методом приймачами SR20 Leica №60931, SR20 Leica №60932 в режимі «кінематика».
При розробці земельної ділянки розташованої по АДРЕСА_2 , належної ОСОБА_1 площею 0,1га, за основу взято координати поворотних точок зовнішніх меж земельної ділянки кадастровий номер 4610900000:15:010:0005, отримані на Е-сервісі Публічної кадастрової карти України. Доступ до координат поворотних точок надається сертифікованим інженерам геодезистам Центром Державного земельного кадастру.
У судовому засіданні 05.05.2026 року експерт Заяць І.Г. роз`яснюючи свій висновок №21/07-20 від 22.04.2021р. земельно-технічної експертизи повідомив, що проводив обміри земельної ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 площею 0,1га за адресою АДРЕСА_1 по межі фактичного користування, а саме посередині паркану, що розділяє земельну ділянку із відповідачем – АДРЕСА_2 . При накладенні на обміряну таким способом земельну ділянку позивача картографічних матеріалів отриманих на Е-сервісі Публічна кадастрова карта про земельну ділянку відповідача кадастровий номер 4610900000:15:010:0005 по АДРЕСА_2 виявив площу і контури накладення. Виправити такі накладення можливо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної мідянки в натурі на (місцевості) виготовленої на замовлення ОСОБА_1 . 
У зв`язку з цим за клопотанням сторони відповідача що однаково не заперечили і підтримали обидва представники-адвокати позивача судом було 05.05.26р. на один місяць відкладено розгляд справи для приведення координатних точок розташування меж земельної ділянки відповідача у відповідність до меж існуючої огорожі між сторонами.
Тому за новими даними технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної мідянки в натурі на (місцевості), земельної ділянки кадастровий номер 4610900000:15:010:0005 по АДРЕСА_2 від 18 травня 2026р., виготовленої відповідно до Закону України Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність від 23.12.1998р. за заявою ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_11 (кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника №0121195 від 04.06.2014р.) для усунення накладення саме картографічних матеріалів земельної ділянки ОСОБА_1 на земельну ділянку позивача відомо про абрис (стор.16 технічної документації) земельної ділянки № НОМЕР_1 кадастровий номер 4610900000:15:010:0005 із вже виправленими координатами поворотних точок зовнішніх меж земельної ділянки, які внесені в Е-сервіс Публічна кадастрова карта і координати поворотних точок зовнішніх меж земельної ділянки позивачки відповідно до акту серії ІІІ-ЛВ №075078 від 12.08.1997р., що обміряні експертом ОСОБА_7 і зазначені у топографічному зніманні додаток 3 і 4 до висновку експерта №21/07-20 від 22.04.2021р. та №226 по фактичному користуванню (а. с. 241-267). 
Враховуючи викладене, формальне накладення картографічних матеріалів на земельну ділянку позивача відсутнє; тому перестав існувати предмет спору. 
На сьогодні в судовому засіданні не зважаючи на наведене представник позивача адвокат Бакалець І.Г. ствердивши про однакову позицію із адвокатом Варода П.Б. наполягав на задоволенні позову, а вказане дослідження вказував не брати до уваги, оскільки про подання доказів ні адвокатом Бобак О.Б., ані відповідачем ОСОБА_1 не заявлялось клопотань про поновлення строку його подання суду, а також вважав, що таке дослідження є менш значимим аніж Висновок експерта. Суд на таку поведінку критично реагує, оскільки в минулому судовому засіданні після допиту експерта 05.05.26р. саме для цього розгляд цивільної справи відкладався і на це адвокат Бакалець І.Г. жодним чином не зважав, а навпаки свого роду підтримав як і другий адвокат Варода П.Б. Тому сьогодні в судовому засіданні заявляти щоб нову обставину не брати до уваги, - то як мінімум така поведінка є процесуально недобросовісною.
Згідно зі ст. 4 ЦК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних чи оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, захисту в судовому порядку підлягають саме невизнані, порушені або оспорювані права, свободи чи інтереси. 
За змістом ст. 16 ЦК України, ст. 153 ЗК України власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 01.07.2020 року в справі №452/1520/16-ц, провадження №61-15036св18, «правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні. Позивач має право на надання судового захисту у разі порушення не абстрактного, а конкретного суб`єктивного цивільного права, оскільки саме з цим пов`язується виникнення в особи права на позов не у процесуальному сенсі, а у матеріальному». 
Беручи до уваги встановлені під час розгляду справи по суті обставини, суд доходить висновку, що відповідачем у добровільному порядку усунуто формальне накладення картографічних матеріалів земельної ділянки по АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , площею 0,1га з кадастровим номером 4610900000:15:010:0005, на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , власники по 1/2 частці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 площею 0,1га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛВ №075078, по межах фактичного користування.
Крім цього під час розгляду цивільної справи стороною позивача жодним чином не доведено про фактичні перешкоди, які б складались для позивача через неможливість проїзду автомашини через його звуження відповідачем внаслідок встановлення нової огорожі, не мотивовано ніякими обмірами (розмірами), розташуванням чи іншим. А здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а тому не вправі з власної ініціативи захищати інтереси. Відтак, судом із позиції представників-адвокатів Вароди П.Б., Бакальця І.Г. не з`ясовано, які реально права довірителя порушені відповідачем, а також те, чи є метою пред`явлення позову в інтересах позивача ОСОБА_2 захист (відновлення) прав довірителя і законних інтересів і чи можливо при обраному ними способі захисту відновити (захистити) її права.
Огорожа про частковий демонтаж якої заявлено у позові дійсно є спільною огорожею для позивача і відповідача. Накладка картографічних матеріалів земельної ділянки в системі Е-сервісі Публічна кадастрова карта України, про яку йшлось у Висновку експерта №21/07-20 від 22.04.2021р. на день розгляду справи відсутня, що підтверджується технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної мідянки в натурі на (місцевості) земельної ділянки кадастровий номер 4610900000:15:010:0005 по АДРЕСА_2 від 18.05.2026р., а інших доказів, які б стверджували про порушене тим право позивача не встановлено. Тому судом відмовляється повністю  ОСОБА_2 у позові до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу огорожі, - за недоведеністю та безпідставністю.
За змістом ст. 19 Конституції України способи захисту повинні кореспондуватись з повноваженнями суду, тобто суд може прийняти лише таке рішення, можливість ухвалення якого передбачена законодавством. Способи захисту прав мають бути встановлені законом або випливати із його положень чи бути передбачені договором, - про що вище було зазначено. При цьому можливість пред`явлення конкретних позовних вимог та прохання про застосування конкретного способу захисту порушеного права в тих чи інших правовідносинах має бути передбачена законодавством, тобто юридично можливою.
Узагальнюючи все вище наведене, суд прийшов до висновку про недоведеність і безпідставність позиції позивача стосовно порушеного нею спору, беручи до уваги встановлені під час розгляду справи обставини. Право позивача на користування земельною ділянкою на даний час не порушене. ОСОБА_2 продовжує користуватись земельною ділянкою в межах свого фактичного користування. Саме таке вирішення буде ґрунтуватися на засадах верховенства права, буде законним та, крім іншого, справедливим, оскільки накладка картографічних матеріалів земельної ділянки в системі Е-сервісі Публічна кадастрова карта України, про яку йшлось у висновку експерта №21/07-20 від 22.04.2021р. на день розгляду справи відсутня, - за таких обставин позов не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
У позові  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу огорожі, - відмовити повністю.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення 25 червня 2026 року повного судового рішення.

Суддя