Справа № 488/157/26
Провадження № 3-в/488/15/26

ПОСТАНОВА

19.06.2026 року суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Головіна Т.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови суду, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26.05.2026 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки та без оплатного вилучення транспортного засобу. Окрім того, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 665,60 грн. судового збору.
10.06.2026 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про розстрочку виконання постанови суду в частині сплати штрафу на 6 (шість) місяців у зв`язку з важким матеріальним становищем.
В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву про розстрочку виконання постанови суду підтримав та просив задовільнити.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26.05.2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Частиною першою ст. 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а вразі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У відповідності до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Таким чином, нормами КУпАП не передбачена розстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, натомість передбачена можливість відстрочки виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за умови доведення обставин, визначених статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження».
Окремо слід зазначити, що штраф є заходом примусу, що застосовується від імені держави за постановою суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні її права власності на певну суму грошових коштів, цей вид стягнення спричиняє істотні матеріальні наслідки, невигідні для винуватої особи.
Особа, яка допускає вчинення певних правопорушень, одночасно свідомо допускає настання для себе негативних наслідків, передбачених законом у вигляді відповідальності визначеного виду і розміру.
Відтак, вчиняючи адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 повинен був передбачити настання для себе таких негативних наслідки, як необхідність сплати штрафу, розмір якого значно перевищує його доходи, однак поставився до таких наслідків легковажно.
Верховний Суд у своїй постанові від 21.02.2019 (справа №2-54/08) при розгляді питання про відстрочення виконання судового рішення вказав, що відстрочка виконання рішення суду це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.
Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення, наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.
Проте, ОСОБА_1 не наведено та до його заяви не додано доказів наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), та які б давали суду правові підстави для відстрочки або розстрочки виконання постанови .
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява про розстрочку сплати штрафу є необґрунтованою, в її задоволенні необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 301, 304 КпАП України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26.05.2026 року в частині накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень відмовити. 
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Головіна