Миколаївський районний суд Миколаївської області

Справа № 945/867/26
Провадження №1-кп/945/543/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2026 року м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді – ОСОБА_1 , в спрощеному провадженні розглянув обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами у кримінальному провадженні № 12026152260000399 від 03.04.2026 за обвинуваченням:
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванов, Аменгельдинського району Кустанайської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:
Органом досудового розслідування встановлено, що 02 квітня 2026 року приблизно о 17 годині 45 хвилин, ОСОБА_2 перебував на подвір`ї домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де також перебувала потерпіла ОСОБА_3 . Перебуваючи у вказаному місці, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виник словесний конфлікт, у ході якого у ОСОБА_2 виник злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_2 , діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_3 та наніс їй кулаком правої руки один удар в область обличчя, а саме в ділянку лівого ока, в результаті чого ОСОБА_3 втратила рівновагу та присіла.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_2 спричинив потерпілій ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді забою тканин лівої параорбітальної ділянки та синців нижньої повіки лівого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Ці обставини встановлені органом досудового розслідування і не оспорюються учасниками кримінального провадження.
Таким чином, ОСОБА_2 винен у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження.
Прокурор на підставі ч.1 ст. 302 КПК України скерував до суду обвинувальний акт, в якому міститься клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Суду були надані:
- письмову заяву обвинуваченого, складену в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні;
- заяву потерпілої ОСОБА_3 , якою підтверджено згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за її відсутності у спрощеному провадженні.
У силу ч.2 ст.381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
Частиною 1 ст. 382 КПК України унормовано, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали й ухвалює вирок.
З огляду на викладене суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Згідно із ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання ОСОБА_2 суд ураховує характер та суспільну небезпечність, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого.
Так, суд бере до уваги, що вчинене кримінальне правопорушення згідно зі ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується посередньо, скарг на його дії до сільської ради не надходило, проживає без реєстрації, розлучений, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, передбаченою ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Згідно із ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Частиною 2 ст.65 КК України визначено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Ураховуючи викладене суд, виходячи із доктрини судової дискреції, цілей та принципів права, загальних засад судочинства вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.
Таке покарання на переконання суду є співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у зазначеному кримінальному провадженні не заявлявся.
Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили чи інших заходів забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченого суд не вбачає.
Керуючись статтями 369, 370- 374, 376, 381, 382 КПК України, суд,

постановив:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Миколаївський районний суд Миколаївської області. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_6 

28.04.2026