Дата документу 29.06.2026	Справа № 554/611/26	
 	Провадження № 2-о/554/106/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2026 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді – Шевської О.І.
за участю секретаря судового засідання – Рябченко В.В.
представника зацікавленої особи – Зубченко І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву  ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Службу у справах дітей Полтавської міської ради про звільнення від обов`язків опікуна та призначення піклувальника, -

ВСТАНОВИВ : 

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про звільнення від обов`язків опікуна та призначення піклувальника, прохаючи суд звільнити ОСОБА_4 від повноважень опікуна над - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Призначити піклувальником над неповнолітньою дитиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обгрунтування заяви вказала, що  ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_5 , матір`ю якої є ОСОБА_2 , батьком є ОСОБА_3 , що підтверджується копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 серія НОМЕР_1 видане повторно 07.12.2011 року, актовий запис № 38 додається.
02 березня 2012 року рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.03.20212 року ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав щодо ОСОБА_5 , опікуном якої призначено її бабусю, ОСОБА_4 .
Розпорядженням голови Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 18.04.2012 року № 56-р. надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка залишилася без батьківського піклування у зв?язку з заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 02 березня 2012 року про позбавлення батьківських прав матері громадянки ОСОБА_2 та вироку Олександрійського міськрайонного суду від 28 листопада 2011 року справа №1-533/2008р про засудження батька дітей громадянина ОСОБА_3 на строк до 6 років позбавлення волі. Малолітня ОСОБА_5 з 31 серпня 2011 року перебуває у сім?ї рідної бабусі громадянки ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 .
15 травня 2013 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15.05.2013 року ОСОБА_3 позбавлений батьківських прав щодо ОСОБА_5 .
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , бабуся та опікун ОСОБА_5 померла, після чого неповнолітня дитина проживає з рідною тіткою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повністю утримує та виховує ОСОБА_5 , що підтверджується копіями свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серія НОМЕР_2 від 11.12.2025 року, свідоцтва про народження ОСОБА_1 серія НОМЕР_3 від 24.02.1995 року, витягу щодо ОСОБА_1 з реєстру Полтавської територіальної громади № 2025/018732717 від 15.12.2025 року, витягу щодо ОСОБА_5 з реєстру Полтавської територіальної громади № 2022/001025088 від 07.11.2022 року додається.
ОСОБА_1 матеріально забезпечує ОСОБА_5 , здійснює всі необхідні витрати та має достатній дохід, що підтверджується виписками з банківського рахунку від 19.12.2025 року додається.
Стан здоров`я дозволяє ОСОБА_1 бути опікуном, відповідно до медичного висновку відсутні захворювання, розлади або стани, за наявності яких особа не може взяти дитину під опіку що підтверджується копією медичного висновку від 19.12.2025 року виданого КП « Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 Полтавської міської ради додається.
До кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, дана інформація підтверджується витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» що підтверджується  копією Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» від 21.04.2025 року додається. 
У судовому засіданні заявниця заяву підтримала і просила її задовольнити. 
Представник заінтересованої особи не заперечував проти задоволення заяви, та прохав задовольнити її відповідно до висновку приєднаного до матеріалів справи.
Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне.
Оцінюючи подані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до статті 55 Цивільного кодексу України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх та неповнолітніх осіб.
Згідно зі статтями 58, 59 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, а піклування — над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною, позбавленою батьківського піклування, оскільки її мати та батько позбавлені батьківських прав, що підтверджується відповідними судовими рішеннями та розпорядженням голови Олександрійської районної державної адміністрації від 18 квітня 2012 року № 56-р.
Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 березня 2012 року опікуном над малолітньою ОСОБА_5 була призначена її бабуся ОСОБА_4 .
Разом із тим, відповідно до частини другої статті 76 ЦК України у разі досягнення малолітньою особою чотирнадцяти років опіка над нею припиняється, а особа, яка здійснювала повноваження опікуна, без спеціального рішення стає піклувальником.
Отже, після досягнення ОСОБА_5 чотирнадцятирічного віку повноваження ОСОБА_4 як опікуна припинилися без прийняття будь-якого додаткового рішення суду чи органу опіки та піклування. З цього часу вона здійснювала повноваження вже не опікуна, а піклувальника.
Крім того, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть.
За змістом статті 75 ЦК України суд або орган опіки та піклування вправі звільнити від повноважень лише особу, яка на момент вирішення питання здійснює функції опікуна чи піклувальника. Смерть фізичної особи припиняє її цивільну правоздатність (частина четверта статті 25 ЦК України), а відтак виключає можливість вирішення питання про її звільнення від повноважень.
Таким чином, на час звернення заявника до суду ОСОБА_4 не була опікуном, оскільки її повноваження опікуна припинилися в силу частини другої статті 76 ЦК України після досягнення дитиною чотирнадцятирічного віку, а після її смерті припинилися і повноваження піклувальника. За таких обставин відсутній предмет судового розгляду щодо звільнення ОСОБА_4 від повноважень опікуна, тому в цій частині заявлені вимоги задоволенню не підлягають.
Разом з тим після смерті піклувальника неповнолітня ОСОБА_5 фактично проживає разом із своєю рідною тіткою ОСОБА_1 , яка забезпечує її утримання, виховання, навчання та створила належні умови для проживання.
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 має задовільний стан здоров`я, достатній матеріальний дохід, не має судимості, не перебуває у розшуку, має постійне місце проживання та фактично виконує обов`язки щодо догляду за дитиною.
Відповідно до статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах із підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними та можливості особи виконувати відповідні обов`язки.
Суд також враховує, що Служба у справах дітей Полтавської міської ради надала висновок про доцільність призначення ОСОБА_1 піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_5 . 
Обставин, передбачених статтею 64 ЦК України, які виключають можливість призначення заявниці піклувальником, судом не встановлено.
Враховуючи наведене, зважаючи на найкращі інтереси дитини, суд доходить висновку, що існують передбачені законом підстави для призначення ОСОБА_1 піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_5 .
Статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Вимогами ст.58 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
Статтею 62 ЦК України визначено, що опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
Згідно ст.63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.
Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
За правилами статті 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
За частиною третьою статті 161 СК України, якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування.
Опіка (піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється, 
якщо батьки:
- померли;
- невідомі;
- визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими.
Опіку (піклування) може бути встановлено і при житті батьків 
неповнолітніх дітей у випадках, коли батьки:
- судом позбавлені батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу 
Її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини;
- визнані у встановленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними (психічно хворі, розумово відсталі або перебувають на тривалому стаціонарному лікуванні в лікувально-профілактичному закладі чи на державному утриманні в будинках-інтернатах);
- понад шість місяців не можуть займатись вихованням своїх дітей (засуджені до позбавлення волі на тривалий час за скоєння злочину, за станом здоров`я (інваліди I-II групи) тощо);
- понад шість місяців не проживають разом з дитиною та без поважних причин не беруть участі в її вихованні та утриманні, не виявляють щодо дитини батьківської уваги та турботи або підкинули (залишили) дитину, і це підтверджено відповідними актами, складеними органами внутрішніх справ;
- відмовились від дітей в установленому законом порядку;
- виїхали на постійне місце проживання або на постійне місце 
роботи за кордон чи перебувають у довготривалому відрядженні;
- перебувають під слідством.
Згідно з положенням пункту 1 статі 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ою сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини.
При визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним
Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.
У зв`язку з цим заява підлягає частковому задоволенню: у частині вимоги про звільнення ОСОБА_4 від повноважень опікуна слід відмовити, а вимогу про призначення ОСОБА_1 піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_5 — задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5 , 13, 76-81, 133, 299, 223, 295-300 ЦПК України, ст.ст. 39, 60 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про звільнення від обов`язків опікуна та призначення піклувальника – задовольнити частково.
У задоволенні вимоги про звільнення ОСОБА_4 від повноважень опікуна над ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , – відмовити.
Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитиною, позбавленою батьківського піклування.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Учасники справи:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_4 .
Заінтересована особа: Служба у справах дітей Полтавської міської ради, місце знаходження: м.Полтава, вул.Івана Мазепи, код ЄДРПОУ: 45920809.

Суддя О.І.Шевська