Справа № 491/220/26
Провадження № 3/491//89/26
ПОСТАНОВА
іменем України

06 травня 2026 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі головуючого судді - Желяскова О.О.,
за участю: секретаря судового засідання - Білоус А.В.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,
захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Шаталіна М.В., 
розглянувши справу про адміністративні правопорушення, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124 та 130 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с. Тернавка Герцаївського району Чернівецької області; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 24 червня 2015 року Герцаївським РС УДМС України в Чернівецькій області; місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , відповідно до витягу з ІКС «ІПНП», доданого до протоколу,протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2026 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 614463 відносно ОСОБА_1 за ст. 124  КУпАП.
Згідно вказаного протоколу 13 березня 2026 року біля 21:30 години в с. Ананьїв по вул. Центральна 125 водій автомобіля MERCEDES-BENZ E 270 COI, державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_1 під час обгону автомобіля марки BMW, державний номерний знак НОМЕР_4 , який рухався попереду, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілем BMW, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 13.3 Правил дорожнього руху України – порушення правил зустрічного роз`їзду.
Також, 14 березня 2026 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 614457 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно вказаного протоколу 13 березня 2026 року біля 21:30 години в с. Ананьїв по вул. Центральна 125 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки MERCEDES-BENZ E 270 COI, державний номерний знак НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився в медичному закладі, результат огляду становить 0,95‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9«а» Правил дорожнього руху України.
Зазначені матеріли були зареєстровані в Автоматизованій системі документообігу суду та їм було присвоєно, відповідно, єдині унікальні номери судових справ 491/220/26, 491/221/26.
За результатами автоматизованого розподілу судових справ між суддями справи за №№491/220/26, 491/221/26 було передано для розгляду судді Ананьївського районного суду Одеської області Желяскову О.О.
У судовому засіданні 01 квітня 2026 року захисник Шаталін М.В. заявив клопотання про об`єднання справ в одне провадження. Означене клопотання було підтримано ОСОБА_1 .
Чинний КУпАП фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають порядок об`єднання справ про адміністративне правопорушення, які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою).
Проте, частиною другою статті 36 КУпАП визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, певні справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України»; п. 33 рішення у справі «Гурепка проти України»).
Враховуючи наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду судом справ про адміністративні правопорушення, зокрема, врегулювання порядку об`єднання справ в одне провадження, у даному випадку правомірним і доцільним видається застосування принципу аналогії за правилами, закріпленими в КПК України.
Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 № 814 (в редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485), у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою.
Відповідно до постанови (ухвали) суду вноситься інформація в АСДС під номером об`єднаної справи (матеріалів кримінального провадження) та відмітки про об`єднання справ (матеріалів кримінального провадження) із зазначенням номера нової судової справи (матеріалів кримінального провадження).
З метою створення умов для найбільш ефективного судового розгляду, забезпечення всебічного та повного з`ясування обставин, перевірку їх доказами, уникнення затягування судового процесу, розгляд матеріалів відносно ОСОБА_1 видається доцільним у межах одного провадження, з огляду на їх пов`язаність обставинами і подіями, яких вони стосуються, суб`єктом, відносно якого складено протоколи про адміністративне правопорушення. Також враховується перебування описаних матеріалів у провадженні одного і того самого судді.
Враховуючи викладене, з метою дотримання вимог частини другої статті 36 КУпАП постановою суду, винесеною на місці, об`єднано справи за №№ 491/220/26, 491/221/26 в одне провадження, присвоєно об`єднаній справі єдиний унікальний номер 491/220/26 (провадження №3/491/89/26), оскільки вказана справа зареєстрована в АБД Д3 першою (а.с.41 зворотний).
Постановою суду від 06 травня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника Шаталіна М.В. про призначення судової транспортно-трасологічної і автотехнічної експертизи.
ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав, зазначивши про недоведеність порушення ним правил дорожнього руху та причинно-наслідкового зв`язку його дій з подією дорожньо-транспортної пригоди; алкогольні напої не вживав. При цьому, ствердно зазначив, що керував транспортним засобом в час і місці, вказаних в протоколах.
Захисник Шаталін М.В. просив суд закрити провадження у відношенні ОСОБА_1 за ст.ст. 124 та 130 ч. 1 КУпАП за відсутністю складу адміністративних правопорушень.
Щодо статті 124 КУпАП, вказував, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, а саме пункт 13.3, а також, що дана транспортна пригода сталася саме з вини ОСОБА_1 . Вважає, що схема місця ДТП від 13 березня 2026 року не є належним та допустимим доказом у даній справі, оскільки не містить, зокрема, інформацію про власника іншого транспортного засобу, не заповнена таблиця дорожніх умов та не зазначено назви об`єктів, зображених на схемі.
Щодо статті 130 КУпАП вказував, що акт медичного огляду та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не є належними та допустимими доказами у даній справі, оскільки не містять повних даних спеціального технічного засобу «Алкофор», за допомогою якого було проведено огляд ОСОБА_1 . Також зазначив, що не проведення калібрування приладу у встановлений строк та його використання для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння є порушенням процедури проведення такого огляду, наслідком якого є його недійсність та недопустимість як цього доказу, так і похідних від нього доказів, на підставі дослідження яких ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Захисник, посилаючись на статтю 62 Конституції України, наголосив, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 повинні тлумачаться на його користь.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника, дослідивши відомості, викладені в протоколах про адміністративне правопорушення і додані до них матеріали, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вирішуючи справу, суд виходить з наступного.
Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності
Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцненн я законності.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
За приписами статті 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно Закону України «Про дорожній рух» водій транспортного засобу зобов`язаний, зокрема: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; виконувати розпорядження поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Згідно з пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Пунктом 1.9 Правил передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.
Правопорушення згідно статті 124 КУпАП - це порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Об`єктивна сторона складу правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП включає три обов`язкові ознаки: а) діяння (порушення правил безпеки дорожнього руху); б) наслідки (пошкодження транспортних засобів); в) причинний зв`язок між діянням і наслідками.
У випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали.
У пункті 13.3 ПДР України закріплена вимога, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження вини ОСОБА_1 працівниками поліції надано протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 614463 від 14 березня 2026 року (а.с.21), схему місця ДТП від 13 березня 2026 року з фототаблицею (а.с.24-25), письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.22).
Надаючи оцінку вказаним доказам, суд звертає увагу на наступне.
Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП, визначена в розділі ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 140827853 (далі Інструкція № 1395).
Зокрема, у пункті 4 розділу ІХ Інструкції № 1395 викладені вимоги до схеми ДТП. Так, на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти: 1) ділянка дороги, на якій сталась ДТП; 2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; 3) транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; 4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; 5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; 6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; 7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; 8) ширина тротуарів, узбіччя; 9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; 10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; 11) розташування дорожньої розмітки; 12) розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; 13) розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду. 
В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі. На зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються: 1) марка (модель) пошкодженого транспортного засобу; 2) номерний знак транспортного засобу; 3) власник (співвласник) транспортного засобу; 4) серія та номер полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та назва страхової організації, яка його видала, а у разі його відсутності - посвідчення відповідної категорії осіб, для яких наявність полісу не є обов`язковою; 5) перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; 6) вид пригоди; 7) кількість учасників ДТП; 8) порушення пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306; 9) результати огляду на стан сп`яніння (у випадку його проведення); 10) тип транспортного засобу. 
Всупереч вказаним вимогам долучена працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення схема місця ДТП:
- не в повному обсязі містить об`єкти, визначені у пункті 4 розділу ІХ Інструкції № 1395; 
- таблиця дорожніх умов та зазначення назви об`єктів, зображених на схемі, що є обов`язковим при складанні схеми місця ДТП, не заповнені; 
- не містить даних щодо власника (співвласника) транспортного засобу, а також серію та номер полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та назву страхової організації, яка його видала, а у разі його відсутності - посвідчення відповідної категорії осіб, для яких наявність полісу не є обов`язковою, іншого учасника ДТП.
Керуючись тим, що схема місця дорожньо-транспортної пригоди - це графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, суд приходить до висновку, що оформлення її працівниками поліції з суттєвими порушеннями вимог чинного законодавства, позбавляє суд можливості перевірити відповідність обставин, викладених в протоколі дійсним обставинам справи.
Надаючи оцінку фототаблиці долученої до матеріалів справи, суд звертає увагу, що вони є нечіткими.
Крім того, всупереч вимогам пункту 1 розділу ІХ Інструкції № 1395 матеріали справи не містять письмових пояснень іншого водія, як учасника ДТП.
З матеріалів справи вбачається, що свідки, очевидці події працівниками поліції не встановлювалися і не допитувалися.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення.
Враховуючи наявну схему місця ДТП, пояснення ОСОБА_1 надані в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних доказів винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого правопорушення.
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09 вересня 2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15 травня 2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі N 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
В постанові від 27 червня 2019 року Верховний Суд зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
В свою чергу, положеннями частини другої статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Так, беззаперечних доказів щодо наявності вини ОСОБА_1 у скоєнні порушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, суду не надано.
Отже, враховуючи, що сумніви які виникли щодо винуватості ОСОБА_1 суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на його користь, та приходить до висновку щодо недоведеності (поза розумним сумнівом) події та складу адміністративного правопорушення в діях останнього.
Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин суд вважає за необхідне закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд зазначає наступне.
Пунктом 2.9«а» Правил дорожнього руху встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає, зокрема, у випадку керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до частини другої статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до частини третьої статті 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначається Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок № 1103), Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція № 1395).
Так, відповідно до пунктів 2 та 3 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно пунктів 6, 7 розділу І Інструкції № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП .
Відповідно до пункту 6 Порядку № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. 
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника,дослідивши дані відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, письмові матеріали встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними матеріалами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 614457 від 14 березня 2026 року (а.с.5), відповідно до якого 13 березня 2026 року біля 21:30 години в с. Ананьїв по вул. Центральна 125 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки MERCEDES-BENZ E 270 COI, державний номерний знак НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився в медичному закладі, результат огляду становить 0,95‰. Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписаний. Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних не заявлено та на відеозаписі не зафіксовано;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 14 березня 2026 року, в яких підтверджується факт керування ним 13 березня 2026 року біля 21:30 години в с. Ананьїв по вул. Центральна автомобілем MERCEDES-BENZ E 270 COI, державний номерний знак НОМЕР_3 (а.с.4). Письмові пояснення ОСОБА_1 узгоджуються з поясненнями, наданими ним по приїзду працівників поліції, що зафіксовано на відеозаписах з нагрудної камери працівника патрульної поліції (а.с.8, 9); 
- висновком № 11 від 13 березня 2026 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 пройшов медичний огляд на стан сп`яніння. Результат огляду на стан сп`яніння: 0,95‰. З результатами огляду ОСОБА_1 ознайомлений під особистий підпис у відповідній графі акту (а.с.18);
- даними відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції, згідно яких працівники поліції після прибуття на місце ДТП по вул. Центральна в с. Ананьїв виявили автомобілі MERCEDES-BENZ E 270 COI, державний номерний знак НОМЕР_3 , та BMW, державний номерний знак НОМЕР_4 , які мали механічні пошкодження. ОСОБА_1 також надав пояснення щодо обставин справи, в яких підтвердив факт керування автомобілем MERCEDES-BENZ E 270 COI, державний номерний знак НОМЕР_3 . Під час встановлення особи поліцейський вказав на наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, та виказав вимогу про проходження останнім огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці або в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 погодився пройти огляд в медичному закладі. У КНП «Ананьївська багатопрофільна лікарня Ананьївської міської ради»було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, результат огляду становив 0,95‰ (а.с.8, 9). Будь-яких зауважень з приводу проведеного огляду на стан сп`яніння та результату огляду ОСОБА_1 не висловлював. Після цього поліцейський склав протокол про адміністративне правопорушення та ознайомив водія з його змістом. Більш того, ОСОБА_1 намагався домовитись з працівниками поліції не оформляти на нього адміністративні матеріали, що також свідчить про спробу останнім уникнути відповідальності за скоєне.
Судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного законодавством. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.
До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.
Суд також звертає увагу, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в час і місці, вказаних в протоколі, останнім не оспорювався, як під час складання протоколу, так після цього.
Оцінені судом вищевказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та в передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності, вони є належними, допустимими та достатніми, а сукупність цих доказів є достатньою для прийняття відповідного процесуального рішення.
При прийнятті рішення, відсутні будь-які підстави, які б давали можливість суду вважати, що досліджені докази є сумнівними та неправдивими, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Порушень вимог КУпАП, які б могли потягнути за собою визнання доказів недопустимими, судом не встановлено.
Досліджені докази в своїй сукупності підтверджують факт керування ОСОБА_1 13 березня 2026 року біля 21:30 години автомобілем MERCEDES-BENZ E 270 COI, державний номерний знак НОМЕР_3 ,по вул. Центральна в с. Ананьїв в стані алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_1 не надано жодного доказу на спростовання обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, які б виключали його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме щодо спростування факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 пункту 2.9«а» Правил дорожнього руху України, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи захисника про відсутність інформації щодо технічного приладу, яким здійснювався огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, його сертифікат та дані про повірку, є неспроможними, з огляду на таке.
Згідно з переліком технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори: «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6810», «Alcotest 6820», «Alcotest7410 Plus com», «Алконт 01», який у подальшому був розширений та до нього внесений газоаналізатор «Алкофор».
Усі види вказаних газоаналізаторів, зокрема, і «Алкофор …» зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року №1529. 
Наведене свідчить, що не зазначення індивідуального ознаку технічного засобу«Алкофор», який застосовувався при освідуванні ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, не свідчить про незаконність використання лікарем даного газоаналізатора.
Посилання захисника про недопустимість як доказу результатів газоаналізатора «Алкофор» в силу його несвоєчасного калібрування, так як міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» становить один рік, не заслуговують на увагу з огляду на таке.
Легітимність використання лікарем при освідуванні ОСОБА_1 спеціального технічного засобу «Алкофор 507» серійний номер G2311150064 підтверджується наданими закладом охорони здоров`я на запит захисника документами: сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки (а.с.77); сертифікатом перевірки типу вимірювальної техніки, чинного до 28 листопада 2027 року (а.с.78); сертифікатом налаштування (калібрування) алкотестера (а.с.79).
Щодо сертифікату налаштування (калібрування) алкотестера то захисником додано сертифікат за період 12 червня 2024 року до 12 червня 2025 року. За інші періоди проходження налаштування (калібрування) алкотестера, а саме після 12 червня 2025 року, стороною захисту доказів відсутності або неможливості отримання суду не надано. 
Крім того, з клопотанням про витребування таких доказів, у зв`язку з неможливістю їх отримання, до суду не звертався. Тому суд критично ставиться до посилань захисника щодо не проходження налаштування (калібрування) алкотестера після 12 червня 2025 року у зв`язку з недоведеністю вищезазначеного стороною захисту. 
Експлуатація газоаналізатора «Алкофор 505» понад середній термін служби та непроходження щодо цього приладу після 2022 року щорічного калібрування за наявності на нього відповідних свідоцтв про повірку не дає підстав для висновку про неможливість використання цього приладу та безумовно не свідчить про некоректність його роботи й недостовірність результатів вимірювань.
Суд звертає увагу, що встановлений газоаналізатором «Алкофор 505» результат наявної у ОСОБА_1 дози алкоголю в 0,95 проміле знаходиться явно поза межами допустимої похибки, визначеної Інструкцією з експлуатації технічними характеристиками, та в 4,75 разів перевищує передбачену чинним законодавством допустиму норму алкоголю.
Окрім цього, на час проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не ставив під сумнів законність походження приладу «Алкофор» та не висував вимог щодо незгоди із результатами тестування.
Також, ОСОБА_1 під час проведення огляду не вимагав сертифікат та дані про повірку приладу «Алкофор».
Відтак, доводи захисника про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.
Суд вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відповідно до витягу з ІКС «ІПНП», доданого до протоколу, протягом року порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП не вчиняв.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_5 , що підтверджує його право на керування транспортними засобами (а.с.7).
За наведених обставин, суд вважає до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Призначаючи ОСОБА_1 додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, суд виходить з наступного.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Вказана санкція в частині накладення штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом є безальтернативною та передбачає обов`язкове накладення на правопорушника стягнення як у виді штрафу в певному розмірі, так і у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником,так і іншими особами.
Відповідно до статті 401 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлено у 2026 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01 січня 2026 року у розмірі 3 328,00 гривень.
З наведеного вбачається, що у 2026 році у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути стягнено судовий збір у розмірі 665 гривень 60 коп. (3 328,00 гривень х 0,2 = 665,60 гривень).
У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 401, 124, 130, 221, 247, 268, 280, 283, 284 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
Визнати громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с. Тернавка Герцаївського району Чернівецької області; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 24 червня 2015 року Герцаївським РС УДМС України в Чернівецькій області; місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Реквізити для сплати штрафу: Розрахунковий рахунок: UA148999980313050106000015634; Код класифікації доходів бюджету: 21081100; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції; Банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.); Код банку (МФО): 899998; Отримувач: ГУК в Од.обл./м.Ананьїв/21081100; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37607526.
Роз`яснити, що відповідно до положень статтей 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови, а у разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у строк, зазначений вище, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір призначеного штрафу.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с. Тернавка Герцаївського району Чернівецької області; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 24 червня 2015 року Герцаївським РС УДМС України в Чернівецькій області; місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп.
Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106, Призначення платежу*;101;_________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір стягнутий з ___________ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується судовий збір) на користь держави, за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення судового збору).
Провадження у справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення від 14 березня 2026 року серії ЕПР1 № 614463 за фактом вчинення громадяниномОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с. Тернавка Герцаївського району Чернівецької області; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 24 червня 2015 року Герцаївським РС УДМС України в Чернівецькій області; місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП,- закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Згідно частини першої статті 294 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та згідно частини другої статті 294 КУпАП може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.
Копію цієї постанови вручити  ОСОБА_1 в порядку, встановленому частинами першою та третьою статті 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Повний текст постанови суду складено 07 травня 2026 року.

Суддя 	О.О. Желясков	

Постанова суду набрала законної сили «_____» ______________ 20____ року та може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців «_____» _______________ 20____ року