ЄУН: 336/11781/25
Провадження №: 3/336/219/2026 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ст. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, - 

встановила:
12.11.2025 о 22.14 годині, в м. Запоріжжі по вул. Пархоменка 4, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Hyundai і40, державний номерний знак «ДЕНЧІК», в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Алкотест Драгер 6820 під час здійснення безперервної відео фіксації. Відповідно до тесту 3345 водій керував ТЗ у стані алкогольного сп`яніння. Результат позитивний – 0,62‰. Із результатом згоден. Від керування ТЗ відсторонений, про повторність попереджений. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Окрім того, 12.11.2025 о 22.14 годині, в м. Запоріжжі по вул. Пархоменка 4, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Hyundai і40, державний номерний знак «ДЕНЧІК», не виконав законну вимогу про зупинку ТЗ, подану службовим ТЗ Рено Дастер, держаний номерний знак НОМЕР_1 , регіон 08 на синьому фоні за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів, чим порушив п.2.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 122-2 КУпАП. 
Постановою суду від 09.12.2025 вказані матеріали об`єднані в одне провадження на підставі ст. 36 КУпАП.
30.01.2026 захисник адвокат Лихосенко Є.О. ознайомився з матеріалами справи. Клопотав про відкладення розгляду справи. Справи була призначена на 03.02.2026.
03.02.2026 захисником подано письмове клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП та виклик свідків. Судове засідання відкладено. Справа призначена до розгляду на 11.03.2026.
11.03.2026 розгляд справи не відбувся через перебування судді у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню за №336/2672/25. Справа призначена до розгляду на 29.04.2026.
29.04.2026 до суду від захисник адвокат Лихосенка Є.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через перебування в іншому процесі. Судове засідання відкладено. Справа призначена до розгляду на 27.05.2026.
27.05.2026 до початку судового засідання від захисника адвоката Лихосенка Є.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через перебування в іншому процесі.
Дослідивши вказане клопотання, суд не вбачає підстав в черговий раз відкладати розгляд справи та вважає за можливе провести розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його захисника адвоката Лихосенка Є.О., беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 та ст. 122-2 КУпАП не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності останніх, на підставі наявних документів, доданих до протоколів про адміністративні правопорушення. Також суд враховує той факт, що адвокатом подано письмове клопотання про закриття провадження по справі, а отже останній скористався своїм правом, передбаченим ст. 268 КУпАП, та надав пояснення, заперечення щодо протоколу про адміністративне правопорушення.
Окремо суд зазначає, що основною умовою відкладення розгляду справи є - не відсутність у судовому засіданні сторони по справі, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до в висновку про наявність в діях ОСОБА_1 вини у порушенні вимог п.2.9 «а» та п.2.4 ПДР, а відтак і складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП та ч.1 ст. 122-2 КУпАП, виходячи з наступного.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 передбачено, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.
За керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» водіям забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Відповідно до п.2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.
Статтею 122-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень підтверджується наступними доказами:
- протоколами про адміністративні правопорушення, в яких встановлено та вірно кваліфіковані дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 та ст.122-2 КУпАП; 
- висновком тесту спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820» від 12.11.2025, результат тесту 0,62‰, тест №3345;
- Актом огляду на стан сп`яніння, відповідно до якого водій ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння;
- даними рапорту співробітників поліції;
- відеозаписом правопорушення з якого судом встановлено, що водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ Hyundai і40, державний номерний знак «ДЕНЧІК», не виконав вимоги працівників поліції щодо законної зупинки ТЗ за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів. Працівники поліції здійснювали переслідування ТЗ Hyundai і40, державний номерний знак «ДЕНЧІК», що зафіксовано, зокрема і на 5хв. відеозапису. Також з відеозапису встановлено, що водій ОСОБА_1 керував ТЗ перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Так, протягом усього часу спілкування водія з працівниками поліції останній заперечував факт керування ним ТЗ. Разом з цим суд розцінює таку позицію водія як намагання уникнути відповідальності за вчинене ним правопорушення. Вказане також спростовується тим, що на 35хв. 20сек. пасажирка ТЗ Hyundai і40 зазначає працівникам поліції, що ТЗ керував саме ОСОБА_2 , а не дівчина ОСОБА_3 , яка зазначала, що за кермом перебувала саме вона. 
Матеріали справи не містять розбіжностей та в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому, суд приходить до переконання, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення, та винуватість в ньому ОСОБА_1 .
Підстав сумніватися в достовірності вказаних доказів у судді немає.
Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Під час розгляду справи, порушень допущених працівниками поліції при складанні протоколу не виявлено. Протокол про адміністративне правопорушення містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07.11.2015.
Згідно з п. 2.7 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції уповноваженими особами Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту у видихуваному повітрі мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Поліцейськими вказані вимоги законодавства дотримані, запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Останній добровільно надав свою згоду. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820», результат позитивний - 0,62‰, що підтверджується висновком тесту спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820» та відеозаписом подій.
Кодексом про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації .
Стаття 9 КУпАП передбачає винність діяння, як обов`язкову ознаку складу правопорушення.
Враховуючи факт встановлення вини водія ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1ст.130 КУпАП, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання щодо виклику свідків.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).
Діяння за ст.130 КУпАП втратило значення, як дрібного делікту, оскільки роками відповідальність за такі діяння посилюється та є резонансними в національній системі права через настання суспільно небезпечних наслідків.
Санкцією ч.1 статті 130 КУпАП встановлено накладання на особу, якою вчинено таке правопорушення адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Враховуючи вище викладене, відсутність підстав для застосування іншого адміністративного стягнення, ніж передбаченого санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, суд приходить до висновку про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами.
Щодо вчиненого правопорушення водієм ОСОБА_1 , відповідальність за яке передбачено ст. 122-2 КУпАП, то суд зазначає наступне.
Положеннями п.7 ч.1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Згідно зі ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.
Так, судом встановлено, що водій ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 122-2 КУпАП - 12.11.2025 року. 
Тобто, на момент розгляду справи по суті 27.05.2026 передбачений ст.38 КУпАП, строк притягнення до адміністративної відповідальності минув, у зв`язку з чим у відповідності до п.7 ст.247 КУпАП накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення не можливе, а провадження по даній справі підлягає закриттю.
З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини та вимоги закону приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Керуючись статтями 23, 33, 34, 38, 122-2, 130, 283, 284 КУпАП, суддя –

постановила:
Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (Адміністративні штрафи у сфері дорожнього руху: Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA708999980313000149000008001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-2 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП - закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП України, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 665 (шістьсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави (Стягувач: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106; Призначення платежу: Судовий збір на користь держави).
Відповідно до вимог ст. ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Наталія Звєздова 

Строк пред`явлення виконавчого документа «____»_____________ 20___р.
Постанова набрала законної сили «____»_____________ 20___р.
Дата видачі постанови «____»_____________ 20___р.