Справа № 274/8459/25 Провадження № 2/02741180/26	

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.26 р.	м. Бердичів	

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі – Суд), за участю секретаря судового засідання Руденченко В.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом	ОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 ,	
до	ОСОБА_3 	
про	стягнення аліментів,	

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом, у якому просить стягувати з ОСОБА_3 на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення нею двадцяти трьох років або закінчення навчання.
Позов обґрунтований тим, що  ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 , з нього на підставі рішення суду стягувалися аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття, якого вона досягла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 навчається у Бердичівському медичному коледжі Житомирської обласної ради на денній формі навчання, вона не має можливості влаштуватися на роботу та забезпечити собі належний рівень життя самостійно. ОСОБА_1 відомо, що її батько проходиться військову службу, має гарний стан здоров`я, аліменти нікому не сплачує, проте надавати їй матеріальну допомогу на період її навчання відмовляється. 
ОСОБА_3 своєї позиції щодо предмета спору у порядку, встановленому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив.
Судом з`ясовано, що батьками ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом від 01.11.2007 р. про народження (а. с. 8).
ОСОБА_1 є студенткою Бердичівського медичного фахового коледжу Житомирської обласної ради, термін навчання – по 01.07.2027 р., навчання є платним, що підтверджується довідкою від 12.09.2025 р. цього навчального закладу, договором про надання освітніх послуг закладом фахової освіти № 62 від 08.08.2025 р., договором № 62/1 від 28.08.2025 р. про надання платної освітньої послуги (а. с. 14, 15 –16, 13).
На думку Суду, очевидним є те, що навчання ОСОБА_1 перешкоджає або суттєво обмежує їй можливість працевлаштуватись або займатися іншою діяльністю, направленою на отримання регулярного та стабільного доходу, що, в свою чергу, значно ускладнює задоволення її потреб у харчуванні, одязі та інших необхідних для життя потреб.
При цьому ОСОБА_3 не подано доказів, які б вказували, що ОСОБА_1 має достатній для задоволення вказаних у попередньому абзаці потреб регулярний та стабільний дохід.
За таких обставин Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням після досягнення повноліття навчання.
Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.  Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Таким чином ОСОБА_3 зобов`язаний утримувати повнолітню дочку – ОСОБА_1 , до припинення останньою навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років, однак за умови, що він може надавати матеріальну допомогу.
З відповіді від 24.02.2026 р. з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих само зайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, вбачається, що ОСОБА_3 у період з січня по грудень 2025 р. отримував регулярний та стабільний дохід, який являє собою виплати військовослужбовцям (а. с. 29).
Зважаючи на це, Суд виходить з того, що ОСОБА_3 може надавати таку матеріальну допомогу.
Згідно зі статтею 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Матеріали справи не містять достатньо доказів, які б містили відомості про обставини, які мають враховуватись при визначенні розміру аліментів, які має сплачувати ОСОБА_3 на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, окрім як доказу про його доходи за 2025 р. (а. с. 29), який свідчить, що такі доходи є регулярними та стабільними, у зв`язку з чим тому Суд вважає за можливе визначити розмір цих аліментів, виходячи з позовної вимоги, – 1/6 частка заробітку (доходу) ОСОБА_3 щомісячно.
Статтею 201 Сімейного кодексу України встановлено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 – 192 і 194 – 197 цього Кодексу.
Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу – із дня подання такої заяви.
Таким чином позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, при цьому аліменти підлягають стягненню від 10.12.2025 р. 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів – у межах суми платежу за один місяць.
Тобто рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає допущенню до негайного виконання.
На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_3 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 – 265, 430 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити.
2. Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 10.12.2025 р. і до припинення ОСОБА_1 навчання у Бердичівському медичному коледжі Житомирської обласної ради, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
3. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
4. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя         В.В. Корбут