Справа № 710/934/26 
Провадження № 1-кп/710/123/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2026 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого - судді – ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання – ОСОБА_2 , 
прокурора Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026250360000446 від 11.04.2026 за обвинуваченням 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Новоукраїнка, Новоукраїнського району Кіровоградської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, не працює, одружений, без освіти, ромської національності, на утриманні має непрацездатну дружину - особу з інвалідністю 1 групи, особою з інвалідністю не є, раніше не судимий, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України
ВСТАНОВИВ:
Постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 31.07.2024, яка набрала законної сили, 13.08.2024 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Надалі, ОСОБА_4 , будучи позбавлений права керувати транспортними засобами, ігноруючи рішення суду, 13.10.2024 о 12 год. 57 хв., по вул. Миколи Амосова, у м. Шпола, керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння. На законну вимогу поліцейських відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. У зв`язку із вищезазначеним, відносно ОСОБА_4 , 13.10.2025 поліцейським винесено постанову про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400,00 гривень.
Крім того, постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 18.11.2024, яка набрала законної сили, 29.11.2024 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки.
Незважаючи на притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про накладення відносно нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість виконати законну постанову суду, вперто ігноруючи її, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя в Україні, в порушення ч.1 ст. 129-1 Конституції України, ч.2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими, для виконання, продовжував керувати транспортними засобами, зокрема 10.04.2026 близько 21 год 24 хв, керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», н.з. НОМЕР_1 , в м. Шпола Черкаської області та на вул. Благовісна був зупинений працівниками поліції.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 , як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України – умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили. 
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, при обставинах встановлених судом, зокрема про те, що був позбавлений права керування двічі, один раз на рік, а потім на три роки, однак продовжував керувати транспортним засобом.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про розгляд справи у порядку ч.3 ст.349 КПК України.
Обвинувачений у судовому засіданні також зазначив, що справу можливо розглядати в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, про що надав відповідну заяву.
Оскільки учасниками процесу не оспорювалися фактичні обставини справи, а судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, при цьому у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, тому, вислухавши думку учасників процесу та роз`яснивши обвинуваченому положення ч.3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідивши обвинувальний акт, уважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, доведена.
Обставини, які пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України щире каяття та перебування на утримання особи з інвалідністю 1 групи.
Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України – не встановлені.
Кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 382 КК України настає за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.
Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України включає в себе, зокрема повне ігнорування судового рішення, що набрало законної сили, умисне його невиконання.
З суб`єктивної сторони вказане кримінальне правопорушення характеризується прямим умислом.
Суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК, може бути фізична особа не на користь якої ухвалено рішення суду та яку зобов`язано вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.
Особа, яку позбавлено права керування транспортними засобами, зобов`язаний утриматися від керування транспортними засобами протягом визначеного судом строку. Позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами, одночасно припиняє реалізацію вказаного права особою, до якої застосовано цей вид адміністративного стягнення. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 464/4690/20 від 08.02.2023, подібний висновок зроблено Верховним Судом у справі № 685/1196/23 від 27.01.2025.
Обов`язковість судового рішення, згідно зі ст.129 Конституції України, є однією з основних засад судочинства.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 за постановами судів був неодноразово позбавлений права керувати транспортними засобами, зокрема постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 31.07.2024, яка набрала законної сили 13.08.2024 на строк 1 (один) рік, Постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 18.11.2024, яка набрала законної сили, 29.11.2024 на строк 3 (три) роки. Крім того був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП. Проте, незважаючи на неодноразове позбавлення права керування транспортними засобами, обвинувачений ОСОБА_4 повторно, 10.04.2026 близько 21 год 24 хв, керував транспортним засобом, а саме: «ВАЗ -2101», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Шпола, Звенигородського району Черкаської області, та на вул. Благовісна був зупинений працівниками поліції.
Отже, вина особи у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 382 КК України повністю доведена.
Згідно ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке класифікуються на момент вчинення, за ч.1 ст.382 КК України, відповідно до ст.12 КК України, як нетяжкий злочин, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, характеристику обвинуваченого за місцем проживання, те, що обвинувачений одружений, на утриманні має непрацездатну дружину – особу з інвалідністю 1 групи, не працює, не є особою з інвалідністю, не перебуває на обліку у лікаря нарколога і у лікаря психіатра.
З урахуванням всіх вказаних обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, шляхом призначення покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст.382 КК України, як необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді штрафу у розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. 
Суд враховує майновий стан обвинуваченого та відповідно до ч.4 ст. 53 КК України призначає штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком на десять місяців.
Процесуальних витрат немає.
Речових доказів немає.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Матеріальна шкода не завдана.
Цивільний позов не заявлений.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.382 КК України у виді штрафу у розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень). 
Відповідно до ч.4 ст. 53 КК України розстрочити виконання покарання у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн, призначеного ОСОБА_4 строком на 10 місяців по 1020,00 грн. (одна тисяча двадцять гривень) щомісяця.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Оскарження в апеляційному порядку вироку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України не допускається.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1