Справа № 569/9351/26
1-кп/569/1991/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області 
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне кримінальне провадження №12026181010000128 від 24.01.2026 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, без зареєстрованого місця проживання, та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, військовослужбовця, солдата, раніше судимого, 
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
В С Т А Н О В И В:
1. Історія провадження
21.04.2026 до Рівненського міського суду Рівненської області надійшли матеріали кримінального провадження №12026181010000128 від 24.01.2026 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Ухвалою суду від 22.04.2026 у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.
23.04.2026 закінчено підготовче судове засідання, кримінальне провадження призначено до судового розгляду. 
2. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Стаття закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
ОСОБА_4 , 24 січня 2026 року, о 02 год 06 хв, перебуваючи за адресою: м. Рівне, вул. Київська, поблизу будинку №19, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку вчинюваних ним дій, на ґрунті особистих неприязних відносин, що раптово виникли під час словесного конфлікту, умисно завдав ОСОБА_6 , не менше п`яти ударів клинком ножа, в область грудної клітки зліва, лівої кисті та ліктя, вушної раковини та обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді різаної рани лівої кисті та ліктя; відкритої рани вушної раковини; рваних ран обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, а також умисно завдав ОСОБА_6 не менше одного удару клинком ножа в область живота зліва, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення живота у вигляді вхідної рани на передній черевній стінці в проекції 7-8 ребра зліва, яка продовжується в раневий канал по ходу якого пошкоджено шкіру, підшкірну жирову клітковину, м`язи черевної стінки з пошкодженням великого сальника, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент заподіяння.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
3. Позиції учасників судового провадження
Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, підтвердив фактичні обставини вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що викладені в обвинувальному акті, просив суд здійснювати розгляд з урахуванням вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Йому роз`яснено та зрозуміло неможливість у подальшому оспорити фактичні обставини в апеляційному порядку.
Під час його допиту в судовому засіданні пояснив, що дійсно 24.01.2026, близько 02 год 00 хв, перебуваючи за адресою: м. Рівне, вул. Київська, поблизу будинку №19, під час словесного конфлікту завдав потерпілому ОСОБА_6 не менше п`яти ударів ножем в область грудної клітки, лівої кисті та ліктя, вушної раковини та обличчя, а також один удар ножем в область живота. Не заперечував причинно-наслідковий зв`язок між його протиправними діями та тілесними ушкодженнями потерпілого, погодився із ступенем тяжкості заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень. У вчиненому щиро розкаявся, зазначив, що з потерпілим примирився, відшкодував йому заподіяну шкоду, висловив намір продовжити службу в Збройних силах України, просив суворо не карати. 
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 не заперечував щодо розгляду кримінального провадження згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, просив дослідити висновок судово-медичної експертизи обвинуваченого. Звернув увагу суду на позитивні характеристики обвинуваченого, наявність пом`якшуючих обставин, просив врахувати, що обвинувачений є діючим військовослужбовцем та має намір продовжувати військову службу, перерахував благодійну допомогу в розмірі 30000 гривень на користь Збройних Сил України.
Прокурор підтримав обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, просив суд, з урахуванням думки обвинуваченого, здійснювати розгляд, ураховуючи вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, та обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого, відомостей щодо процесуальних витрат, арештів та речових доказів. Прокурор не оспорив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, йому зрозуміло неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку. 
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, вказав, що претензій до обвинуваченого немає, примирився з обвинуваченим, який відшкодував витрати на лікування, не наполягав на реальній мірі покарання. 
4. Мотиви суду
Положенням ч. 3 ст. 349 КПК України визначено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За приписами ч. 2 ст. 349 КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.
Обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України є: повне визнання вини обвинуваченим, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа, правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим за ч. 1 ст. 121 КК України, повідомлення ним фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, заслухавши думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та ухвалив обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого, документів щодо процесуальних витрат, арештів та речових доказів, а також дослідженням висновку судово-медичної експертизи обвинуваченого.
При цьому, суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, не є складним, є одноепізодним, обвинувачений розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні. Відтак, у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності й істинності позиції обвинуваченого з цього питання.
З дослідженого судом висновку судово-медичної експертизи №217 від 07.04.2026 вбачається, що у ОСОБА_4 лікарями відмічені тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин перенісся, лівої повіки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, відповідно до ст. 22 КПК України, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Також суд враховує особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває,  за місцем проживання характеризується посередньо, є військовослужбовцем, раніше судимий.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
За таких обставин, суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі.
Враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , який на обліках у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, за місцем тимчасового перебування, а саме в Рівненському СІЗО, характеризується позитивно, залучений до складу сил і засобів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України, відсічі і стримуванні збройної агресії, наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щирого каяття, що ґрунтується на належній критичній оцінці своєї протиправної діяльності, осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась та нести кримінальну відповідальність за вчинене, добровільного відшкодування завданого збитку, перерахування благодійної допомоги в розмірі 30000 гривень на користь Збройних Сил України, те, що потерпілий не має жодних претензій до обвинуваченого, цивільного позову не заявляв, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати вимоги ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.
На думку суду, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам та наслідкам, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових кримінальних правопорушень.
Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема у випадку не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.
Ухвалами слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27.01.2026 накладено арешт на дві флісові кофти зеленого кольору, одну натільну кофту зеленого кольору, термоштани військового взірця, одні формені штани з ременем, одні балонові штани, шкарпетки флісові зеленого кольору та берці світло-бежевого кольору, 44 розміру, один предмет, ззовні схожий на ніж.
Оскільки зазначені арешти на майно накладалися з метою збереження речових доказів, враховуючи, що потреби у використанні як доказів вказаних речей немає, отже вказані арешти належить скасувати.
Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Враховуючи положення ст. 100 КПК України, речові докази по кримінальному провадженню: військовий квиток ОСОБА_4 , паспорт громадянина України ОСОБА_4 , навушники, мобільний телефон, куртку зимова чорного кольору з позначенням білого кольору «NIKE», з нашаруванням невідомої речовини, кофту на застібці чорного кольору з позначенням «STONE ISLAND», з нашаруванням невідомої речовини, – суд вирішує повернути ОСОБА_4 ; серветки білого кольору з залишками речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, серветку білого кольору з залишками речовини бурого кольору зовні схожої на кров, дактилоскопічну карту із зразами відбитків та відтисків рук ОСОБА_4 , дактилоскопічну карту із зразами відбитків та відтисків рук потерпілого ОСОБА_6 , зразки букального епітелію ОСОБА_4 , зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом лівої руки ОСОБА_4 , зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом правої руки ОСОБА_4 , змив з лівої руки ОСОБА_4 , змив з правої руки ОСОБА_4 , зразок крові потерпілого ОСОБА_6 , зразок крові ОСОБА_4 , змив речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, з порога транспортного засобу задньої частини справа та контрольний змив до нього, змив речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, з поверхні сидіння транспортного засобу та контроль до змиву речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, з поверхні сидіння транспортного засобу, змив речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, з узбіччя дороги та контроль до змиву речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, з узбіччя дороги, предмет, зовні схожий на ніж, – знищити; зелену флісову кофту з наявним механічним пошкодженням, зелену флісову кофту з комуфляжними вставними рукавами, з механічним пошкодженням, натільну білизна зеленого кольору з механічним ушкодженням, термо штани військового взірця, балонові штани військового взірця «піксель», формені штани військового взірця «піксель» з тканинним ременем, шкарпетки зелені флісові, берці світло-бежевого кольору – повернути потерпілому ОСОБА_6 ; відеозаписи з камер зовнішнього відео спостереження, які збережені на оптичному диску «FREESTYLE 4.7Gb», – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
З огляду на ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_4 витрати на проведення судових експертиз у сумі 23 182 (двадцять три тисячі сто вісімдесят дві) гривні 87 (вісімдесят сім) копійок підлягають стягненню з обвинуваченого.
Згідно з ч. 4 ст. 374 КПК України суд при ухваленні вироку серед іншого приймає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
Відповідно до ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 23.04.2026 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.06.2026 включно.
Враховуючи наведений висновок суду про виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд не вбачає підстав для продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу, тому обраний щодо нього запобіжний захід підлягає скасуванню, а ОСОБА_4 слід негайно звільнити з-під варти.
Цивільний позов в цьому кримінальному провадженні не заявлявся.
На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку, суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 373, 374, 615 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки. 
На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі ч. 4 ст.76 КК України нагляд за ОСОБА_4 покласти на командира військової частини, де він проходитиме військову службу, а у випадку звільнення з військової служби - на відповідний орган пробації за місцем проживання ОСОБА_4 .
Строк відбування покарання у виді позбавлення волі із застосуванням звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України обчислювати з дня проголошення вироку.
Скасувати застосований до ОСОБА_4 ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23.04.2026 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 
Негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експертів в розмірі 23 182 (двадцять три тисячі сто вісімдесят дві) гривні 87 (вісімдесят сім) копійок.
Скасувати арешти накладені:
- ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27.01.2026 на дві флісові кофти зеленого кольору, одну натільну кофту зеленого кольору, термоштани військового взірця, одні формені штани з ременем, одні балонові штани, шкарпетки флісові зеленого кольору та берці світло-бежевого кольору, 44 розміру;
- ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27.01.2026 на один предмет, ззовні схожий на ніж.
Після набрання вироком законної сили, речові докази: 
- військовий квиток ОСОБА_4 , паспорт громадянина України ОСОБА_4 , навушники, мобільний телефон, куртку зимова чорного кольору з позначенням білого кольору «NIKE», з нашаруванням невідомої речовини, кофту на застібці чорного кольору з позначенням «STONE ISLAND», з нашаруванням невідомої речовини, – повернути ОСОБА_4 ;
- серветки білого кольору з залишками речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, серветку білого кольору з залишками речовини бурого кольору зовні схожої на кров, дактилоскопічну карту із зразами відбитків та відтисків рук ОСОБА_4 , дактилоскопічну карту із зразами відбитків та відтисків рук потерпілого ОСОБА_6 , зразки букального епітелію ОСОБА_4 , зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом лівої руки ОСОБА_4 , зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом правої руки ОСОБА_4 , змив з лівої руки ОСОБА_4 , змив з правої руки ОСОБА_4 , зразок крові потерпілого ОСОБА_6 , зразок крові ОСОБА_4 , змив речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, з порога транспортного засобу задньої частини справа та контрольний змив до нього, змив речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, з поверхні сидіння транспортного засобу та контроль до змиву речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, з поверхні сидіння транспортного засобу, змив речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, з узбіччя дороги та контроль до змиву речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, з узбіччя дороги, предмет, зовні схожий на ніж, – знищити;
- зелену флісову кофту з наявним механічним пошкодженням, зелену флісову кофту з комуфляжними вставними рукавами, з механічним пошкодженням, натільну білизна зеленого кольору з механічним ушкодженням, термо штани військового взірця, балонові штани військового взірця «піксель», формені штани військового взірця «піксель» з тканинним ременем, шкарпетки зелені флісові, берці світло-бежевого кольору – повернути потерпілому ОСОБА_6 ;
- відеозаписи з камер зовнішнього відео спостереження, які збережені на оптичному диску «FREESTYLE 4.7Gb», – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду.
Суд на підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку обмежився проголошенням його резолютивної частини. Копію повного тексту вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя Рівненського міського суду        ОСОБА_7