КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2026 року справа №320/44065/24
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Політехавто-Б» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,
Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Політехавто-Б» із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №095601 від 28.05.2024 у розмірі 17000,00 грн;
- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №095602 від 28.05.2024 у розмірі 17000,00 грн;
- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №095603 від 28.05.2024 у розмірі 17000,00 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що оскаржувані постанови є незаконними, необґрунтованими та прийнятими з порушенням законодавства. Позивач стверджує, що не відповідає дійсності зазначене в акті перевірки та спірних постановах твердження про ненадання водієм передбачених Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, а саме схеми маршруту та розкладу руху.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
21.01.2024 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог та просить суд відмовити в їх задоволенні. Наголошує, що в межах спірних правовідносин Укртрансбезпека діяла у відповідності до вимог законодавства. Відповідач стверджує, що ані під час перевірки, ані під час розгляду справи про накладення штрафу, про розгляд якої позивач був належним чином повідомлений, останнім не було надано один із передбачених у ст. 39 Закону № 2344-ІІІ документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, а саме схеми маршруту та розкладу руху.
Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

У період з 29.04.2024 по 07.05.2024 працівниками Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві «Укртрансбезпеки», на зупинці «Станція метро «Політехнічний інститут», під час проведення рейдових перевірок на підставі направлень на перевірку здійснили перевірку належних Товариству з обмеженою відповідальністю «ПОЛІТЕХАВТО-Б» транспортних засобів «РУТА 25F» (д.н. НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , д.н. НОМЕР_3 ), які працюють на маршруті №442 згідно Договору №45/17 від 14.02.2017 та Додаткової угоди №02 від 01.09.2022.
За результатами перевірок були складені Акти проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (№059675 від 29.04.2024; №059762 від 29.04.2024; № 059588 від 07.05.2024), в яких встановлено порушення, яке полягало у здійсненні перевезень пасажирів за відсутності документів, визначених абз.3 ч.1 ст.39 Законом України «Про автомобільний транспорт» - відсутність на час проведення перевірки схеми маршруту і розкладу руху. Крім того, в Актах було зазначено, що згідно листа-повідомлення № 053-13337 Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) договір з ТОВ «ПОЛІТЕХАВТО-Б» розірвано з 02.12.2023.
В подальшому, за результатами розгляду вказаних Актів в межах справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, начальник Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Укртрансбезпеки Ігор Кравчук прийняв Постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №095601 від 28.05.2024; №095602 від 28.05.2024; № 095603 від 28.05.2024, згідно з якими позивача було притягнуто до відповідальності згідно з абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», у вигляді штрафу в сумі 17000 грн за порушення вимог ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт».
06.06.2024 ТОВ «ПОЛІТЕХАВТО-Б» було подано скаргу до Державної служби України з безпеки на наземному транспорті щодо скасування даних постанов.
18.06.2024 Державною службою України з безпеки на наземному транспорті на адресу ТОВ «ПОЛІТЕХАВТО-Б» було надіслано відповідь про відмову в скасуванні постанов №095601 від 28.05.2024; №095602 від 28.05.2024; № 095603 від 28.05.2024.
Вважаючи вищевказані постанови протиправними, позивач звернувся із цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.
Щодо позиції відповідача, що згідно листа-повідомлення № 053-13337 Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) договір з ТОВ «ПОЛІТЕХАВТО-Б» розірвано з 02.12.2023, суд зазначає наступне.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (зі змінами та доповненнями станом на час виникнення спірних правовідносин).
Статтею 42 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами.
З матеріалів справи встановлено, що 14.02.2017 між позивачем та Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) укладено договір № 45/17 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, який, з урахуванням додаткової угоди №02 від 01.09.2022 є продовженим на період воєнного стану в Україні і протягом одного року з дня його припинення чи скасування.
Разом із тим, 22.11.2023 Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листом № 053-13337 вчинив односторонній правочин та повідомив позивача про дострокове одностороннє розірвання Договору з 02.12.2023.
Позивач вважаючи, що вказаний правочин є недійсним, звернувся з відповідним позовом до Господарського суду м. Києва, який рішенням від 20.06.2024 у справі №910/4546/24, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2025, визнав недійсним односторонній правочин Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про дострокове одностороннє розірвання Договору № 45/17 від 14.02.2017 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОЛІТЕХАВТО-Б» і Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), оформлений листом від 22.11.2023 №053/13337.
Відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов?язані з його недійсністю.
Оскільки односторонній правочин відповідача про дострокове одностороннє розірвання Договору є недійсним, то такий односторонній правочин не створює жодних юридичних наслідків з моменту вчинення такого правочину.
Таким чином, з урахуванням приписів статті 216 Цивільного кодексу України щодо недійсності одностороннього правочину Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про дострокове розірвання Договору, договір № 45/17 від 14.02.2017 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОЛІТЕХАВТО-Б» і Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є чинним, а позивач має право на обслуговування маршруту № 442.
Щодо позиції відповідача про здійснення перевезень пасажирів за відсутності документів, визначених абз.3 ч.1 ст.39 Законом України «Про автомобільний транспорт», а саме схеми маршруту і розкладу руху суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
На виконання вимог абз. 4 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті та підпорядкувавши Службі, що утворюється, Державну спеціальну службу транспорту.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення № 103).
Відповідно до п. 1 Положення № 103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Згідно з пп. пп. 1, 3 п. 4 Положення № 103 основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.
Як зазначено у п. 8 Положення №103, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначає Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).
Відповідно до п. 2 Порядку № 1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Згідно з п. 4 Порядку № 1567 рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про наявність у відповідача повноважень на здійснення державного контролю на автомобільному транспорті.
Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
За приписами ч. 7 ст. 6 Закону № 2344-III центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті.
Частинами 14 - 17 ст. 6 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти.
Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства.
Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Як вже встановлено вище судом у межах цього спору відповідачем проводилась саме рейдова перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Відповідно до ч. ч. 19, 20 ст. 6 Закону № 2344-ІІІ під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право, зокрема: використовувати спеціальне обладнання, призначене для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі; здійснювати опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути.
Автомобільні перевізники, їх уповноважені особи (водії), автомобільні самозайняті перевізники, суб`єкти господарювання, які надають автостанційні послуги, мають право фіксувати процес проведення планової, позапланової або рейдової перевірки (перевірки на дорозі) засобами фото- і відеотехніки, не перешкоджаючи проведенню таких перевірок.
Відповідно до п. п. 12 - 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка.
Графік проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) складається та затверджується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.
Рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
За приписами п. 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі); виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Пунктами 16 - 19 Порядку № 1567 визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки.
Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) можливе, зокрема, використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку, встановлених законодавством України та Європейською угодою; використання засобів аудіо- та відеотехніки для запису процесу перевірки; використання пристроїв для копіювання, сканування з метою збору інформації, що свідчить про правопорушення.
Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення. Зупинення транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог п. 15 Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів.
Рейдова перевірка проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку.
Перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, визначені у ст. 39 Закону № 2344-III, відповідно до частин першої та другої якої автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Документи для регулярних пасажирських перевезень:
для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;
для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України;
для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - електронний квиток та документи для пільгового проїзду.
Отже, положеннями ст. 39 Закону № 2344-ІІІ покладено на автомобільного перевізника обов`язок із забезпечення, а на водія - пред`явлення для перевірки розкладу руху, схеми маршруту при здійсненні регулярних пасажирських перевезень.
Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону № 2344-III автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог ст. 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
У силу вимог ч. ч. 1, 5 ст. 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.
Відповідно до п. 20 Порядку № 1567 виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
Згідно з п. 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 07.05.2010 № 278, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 червня 2010 року за №408/17703, затверджений Порядок розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту (далі - Порядок №278).
Згідно з пунктом 1.3 Порядку №278 автомобільний перевізник повинен забезпечити: водія автобуса, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом регулярних перевезень, таблицею вартості проїзду (крім міських перевезень), схемою маршруту та копією затвердженого організатором перевезень розкладу руху.
Відповідно до пункту 1.4 Порядку №278 схема маршруту та розклад руху регулярних перевезень або відповідний примірник паспорта регулярних спеціальних перевезень пред`являються водієм автобуса під час здійснення перевезень пасажирів та перевізником за його місцезнаходженням для перевірки представникам Державної служби України з безпеки на транспорті під час здійснення ними державного контролю та представникам Державної автомобільної інспекції МВС України (далі Державтоінспекція).
У паспорті маршруту зазначають назву маршруту, яка складається з назв початкового та кінцевого пунктів маршруту (зупинок), а для приміських, міжміських автобусних маршрутів загального користування з назв автостанцій, у разі їх відсутності з назв зупинок, передбачених розкладом руху.
Згідно з підпунктом 2.4.1 пункту 2.4 Порядку №278 розклад руху автобусів включає для міських та приміських маршрутів регулярних перевезень, що працюють у режимі маршрутного таксі:
- номер рейсу (маршруту);
- час відправлення автобуса з початкової зупинки, год. хв.;
- час прибуття на кінцеву зупинку, год. хв.
Як вже зазначалося судом, з 29.04.2024 по 07.05.2024 працівниками Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві «Укртрансбезпеки», на зупинці «Станція метро «Політехнічний інститут», під час проведення рейдових перевірок на підставі направлень на перевірку здійснили перевірку належних Товариству з обмеженою відповідальністю «ПОЛІТЕХАВТО-Б» транспортних засобів «РУТА 25F» (д.н. НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , д.н. НОМЕР_3 ), які працюють на маршруті №442 згідно Договору №45/17 від 14.02.2017 та Додаткової угоди №02 від 01.09.2022.
З урахуванням вимог ст. 39 Закону № 2344-ІІІ водій повинен мати та пред`явити особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконується регулярні пасажирські перевезення за маршрутом № 422, зокрема, розклад руху та схеми маршруту. 
Відповідач наголошує, що водієм позивача зазначені документи посадовим особам Укртрансбезпеки надано не було, що зафіксовано в Акті перевірки.
Разом із тим, суд звертає увагу, що відповідачем до відзиву на позовну заяву було долучено матеріали перевірки, які стосуються, зокрема щодо акту перевірки №059588 від 07.05.2024 та постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №095601 від 28.05.2024.
Відповідно до зазначених матеріалів перевірки, відповідачем долучено, зокрема, розклад руху та схеми маршруту (т.1 а.с.84-85), тобто зазначені документи були наявні у відповідача і надані суду саме відповідачем.
Вищевказаним підтверджується, що дані документи були наявні у позивача та подані ним на момент проведення перевірки.
Таким чином, підстави стверджувати, що вказані документи надавалися позивачем лише на стадії звернення до суду з даним адміністративним позовом відсутні.
Відповідачем будь-яких пояснень, яким чином вказані документи були ним отримані відповідачем надано не було.
Також суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів отримання позивачем повідомлення №41177/28/24-24 від 13.05.2024, яким позивача було викликано для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 28.05.2024 та повідомлення №39442/28/24-24 від 07.05.2024, яким позивача було викликано для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 28.05.2024.
Вказані обставин свідчать, що позивач не був належним чином повідомлений про розгляд справи, не мав можливості ознайомитися з матеріалами перевірки, був позбавлений права подати відповідні заперечення, пояснення та документи під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.
За таких обставин суд дійшов до висновку, що винесені відповідачем постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №095601 від 28.05.2024, №095602 від 28.05.2024 у розмірі 17000,00 грн, №095603 від 28.05.2024 є протиправними та підлягають скасуванню.
Згідно з частиною 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відтак, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову в повному обсязі.
Вирішуючи питання стосовно розподілу судових витрат, суд враховує наступне.
Положеннями частини 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 9084,00 грн.
Таким чином, враховуючи, що позов задоволено повністю, судові витрати у сумі 9084,00 грн щодо сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.
Керуючись статтями 243-246, 250, 255 КАС України, суд 

в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №095601 від 28.05.2024 у розмірі 17000,00 грн.
3. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №095602 від 28.05.2024 у розмірі 17000,00 грн.
4. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №095603 від 28.05.2024 у розмірі 17000,00 грн.
5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Політехавто-Б» (ідентифікаційний код 34189167, місцезнаходження: 03680, м. Київ, пров. Радищева, буд. 6) судовий збір у розмірі 9084,00 грн (дев`ять тисяч вісімдесят чотири гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Державної служби України з безпеки на транспорті (ідентифікаційний код 39816845, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.