ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року
м. Київ

справа № 554/7761/20
провадження № 61-9596св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
судді-доповідача - Грушицького А. І.,
суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі: громадська спілка «Останній Бастіон», ОСОБА_2 , товариство з обмеженою відповідальністю «Останній Бастіон»,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 23 травня 2023 року у складі колегії суддів Пікуля В. П., Одринської Т. В., Панченка О. О.,

у справі за позовом  ОСОБА_1 до громадської спілки «Останній Бастіон», ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Останній Бастіон» про захист честі, гідності та ділової репутації фізичної особи. 

Короткий зміст позовних вимог 

У серпні 2020 року голова правління приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» (далі - ПрАТ «НАК «Надра України») ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до громадської спілки «Останній Бастіон» (далі - ГС «Останній Бастіон»), ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації фізичної особи.

Позовні вимоги мотивував тим, що інформація, яка розміщена ІНФОРМАЦІЯ_2 в засобах масової інформації в мережі Інтернет на сайті ГС «Останній Бастіон» ІНФОРМАЦІЯ_1 у статті «ІНФОРМАЦІЯ_4» є недостовірною, неправдивою. Зміст статті доведений до відома широкого кола осіб - користувачів соціальних мереж Інтернету, носить образливий характер та порушує особисті немайнові права на повагу до гідності, честі та ділової репутації голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1.

Зокрема, у позовній заяві голова правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1 наголошував, що такої юридичної особи, як «ДП «НАК «Надра України» взагалі не існує, дочірні підприємства НАК «Надра України» за будь-яких умов не можуть продавати державну нерухомість, оскільки не володіють нею, а мають лише право користування майном, яке належить на праві приватної власності ПрАТ НАК «Надра України», що підтверджується установчими документами дочірніх підприємств. ПрАТ НАК «Надра України» здійснює продаж майна, яке належить йому на праві приватної власності, виключно на підставі незалежної грошової оцінки ринкової вартості, проведеної оцінювачами компанії, які затверджені наказом уповноваженого органу управління ПрАТ «НАК «Надра України» (підпункт 34 пункту 43 статуту компанії) на конкурсній основі шляхом проведення публічних торгів у формі електронного аукціону. Враховуючи викладене, твердження про багатомільярдні збитки держави є абсолютно недостовірним та необґрунтованим.

Зазначав, що інформація, розміщена на сайті ГС «Останній Бастіон» ІНФОРМАЦІЯ_1 носить неправдивий характер і подана автором у формі повідомлення про факти, однак, 07 липня 2020 року голова правління ПрАТ НАК «Надра України» ОСОБА_1 зі службовим відрядженням до м. Львова не приїздив, а знаходився на робочому місці в ПрАТ «НАК «Надра України» за адресою: м. Київ, вул. Є. Мірошниченко, 10, що підтверджується довідкою відділу кадрів компанії; будівля «Будинку книги» де-юре належить на праві приватної власності ПрАТ НАК «Надра України», що підтверджується свідоцтвом про право власності. Вказане підтверджує, що 07 липня 2020 року ОСОБА_1 не був у м. Львові, тому ніяк не міг переконувати колектив підприємства ДП «Західукргеологія» в продажі будівлі «Будинку книги», якому де-юре вказана будівля взагалі не належить.

Голова правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1 просив суд:
1) визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, порушує права і свободи, принижує честь, гідність та ділову репутацію голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1 інформацію, оприлюднену ОСОБА_2 та ГС «Останній Бастіон» у статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» в засобах масової інформації в соціальній мережі Інтернет на сайті ГС «Останній Бастіон» ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме відомості:
«ІНФОРМАЦІЯ_4»;
«7 липня до Львова з терміновим візитом прибув голова правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1. На порядку денному візиту чиновника до Львова стояло одне питання: переконати колектив підприємства ДП «Західукргеологія», якому де-юре належить будівля, підтримати продаж будівлі «Будинку книги»;
«Будинок книги» досі знаходиться на балансі ДП «Західукргеологія». Напевно суспільний резонанс зміг зупинити одіозних керівників злочинного угрупування ПрАТ «НАК «Надра України», а, можливо, промова перед трудовим колективом ДП «Західукргеологія» була непереконливою, бо, як говорять місцеві, ОСОБА_1 дуже швидко тікав зі Львова »;
«Фактично керівництво підприємства доводить ДП «Західукргеологія» до банкрутства, чому посильно сприяє ОСОБА_1 . У підприємства шалені борги по заробітній платі й це не може не дратувати працівників. Крім того, ДП «Західукргеологія» мало податкову заборгованість, яка, зі слів ОСОБА_1 , станом на 2019 рік складала понад 30 мільйонів гривень»;
«Проте, як не дивно, на сьогодні заборгованості немає. Маємо підозру, що це було зроблено з метою неповернення ДП «Західукргеологія» коштів, виручених від продажу їхнього майна»;
«Не рятує ситуацію і те, що майже весь будинок на Міцкевича, 8 здається в оренду під робочі офіси та бізнес, а це досить пристойний прибуток. Але НАК «Надра України» вважає це приміщення нерентабельним та всупереч рішенню суду вирішила продати саме його. Справа в тому, що в основі рішення лежить техніко-економічне обґрунтування, яке не відповідає дійсності»;
«Крім того, ЗМІ неодноразово повідомляли. що «Будинок книги» у Львові, котрий є пам`ятником культури і охоронюваною пам`яткою ЮНЕСКО, хочуть продати за 2 мільйони доларів США!»;
«Таким чином, ПрАТ «НАК «Надра України», кероване ОСОБА_1 , доводить одне з найприбутковіших дочірніх підприємств до банкрутства та розпродує за безцінь майно підприємства «потрібним людям»;
«І це лише один із фактів. Раніше ми вже писали про те, як ОСОБА_1 та голова Держгеонадр ОСОБА_19 «віджали» у ДП «Західукргеологія» Тинівське родовище, передавши його в довгострокову оренду ТОВ «Нафтогазрембуд-1», котре ще в 2014 році незаконно пробурило свердловину на чужому родовищі та розпочало видобуток (фактично - крадіжку!) газу»;
«Ще хочемо зазначити, що ДП «Полтавнафтогазгеологія» наразі перебуває у стані припинення, триває процедура банкрутства підприємства... До такого стану підприємство доводилося роками, чому сприяли як колишнє, так і нинішнє керівництво Держгеонадр. Роками ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_1 та ОСОБА_19 доводили найприбутковіше підприємство в структурі ПрАТ «НАК «Надра України» до банкрутства»;
«Адміністративну будівлю в м. Полтаві за адресою: вул. маршала Бірюзова, 7 продали з аукціону ТОВ «KAM». «TOB «KAM» було засновано у 2016 році, до червня 2020 року його власником була Кіпрська компанія Сіанон Лімітед, власником якої, у свою чергу, був ОСОБА_7 . В червні-липні 2020 року компанія змінює власника та збільшує статутний капітал. Новою власницею компанії стає ОСОБА_8 . Цікаво, що за даними аналітичної системи YouControl зазначена компанія входить до групи компаній «Бурізма груп», засновником та власником якої є ОСОБА_10 »;
« Атож , злочинне угрупування ОСОБА_1 - ОСОБА_19 тісно співпрацює з одіозними олігархами національного та місцевого штибу, продаючи їм державне майно за заниженою вартістю, чим завдає збитків державі в особливо великих розмірах»;
«Аналізуючи бурхливу діяльність злочинного угрупування НАК «Надра України», виникає питання, чому даною діяльністю вперто не хочуть цікавитися правоохоронні органи? Адже ОСОБА_1 та ОСОБА_19 завдають державі збитків на мільярди гривень, займаючи ключові посади в стратегічній галузі та розвалюючи її з середини».
2) зобов`язати ОСОБА_2 та ГС «Останній Бастіон», спростувати опубліковану ними недостовірну інформацію щодо голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1 (зміст якої викладено у позовній вимозі № 1) шляхом опублікування спростування у соціальній мережі Інтернет на сайті ГС «Останній Бастіон» ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом десяти днів після вступу рішення в законну силу із зазначенням спростування наступного змісту: «СПРОСТУВАННЯ! Визнаю, що інформація опублікована ІНФОРМАЦІЯ_2 автором статті ОСОБА_2 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 ГС «Останній Бастіон» є недостовірною, не відповідає дійсності, порушує права і свободи, принижує честь, гідність, ділову репутацію голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1 ».

Короткий зміст судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій

Октябрський районний суд м. Полтави у складі судді Чуванової А. М. ухвалою від 22 січня 2021 року залучив до участі у справі в якості співвідповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Останній Бастіон» (далі - ТОВ «Останній Бастіон»).

Октябрський районний суд м. Полтави у складі судді Чуванової А. М. рішенням від 07 травня 2021 року позов голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1 інформацію, оприлюднену ОСОБА_2 у статті під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_4» в засобах масової інформації в соціальній мережі Інтернет на сайті «Останній Бастіон» ІНФОРМАЦІЯ_1, в частині, що стосується інформації щодо голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1 та ПрАТ «НАК «Надра України», як «злочинного угрупування».

Зобов`язав ОСОБА_2 протягом десяти календарних днів з часу набрання рішенням суду законної сили спростувати поширену наведену недостовірну інформацію, шляхом здійснення публікації тексту резолютивної частини рішення суду у цій справі у соціальній мережі Інтернет на сайті «Останній Бастіон» ІНФОРМАЦІЯ_1, та спростування наступного змісту: «Спростування. Визнаю, що інформація опублікована ІНФОРМАЦІЯ_2 автором статті ОСОБА_2 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» на сайті «Останній Бастіон» ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині, що стосується інформації щодо голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1 та ПрАТ «НАК «Надра України», як «злочинного угрупування» - є недостовірною, не відповідає дійсності, порушує права і свободи, принижує честь, гідність, ділову репутацію голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1 »

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1 840,00 грн судового збору.

Октябрський районний суд м. Полтави у складі судді Чуванової А. М. додатковим рішенням від 10 червня 2021 року стягнув з голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1 на користь ГС «Останній Бастіон» 4 900,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнув з голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 450,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В стягненні іншої частини витрат на правничу допомогу відмовив.

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів Лобова О. А. , Карпушина Г. Л., Хіль Л. М. постановою від 20 вересня 2021 року апеляційні скарги адвоката Гераська О. А. і адвоката Єлєніної С. М. - представників голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1 задовольнив частково.

Апеляційну скаргу адвоката Панченко О. О. - представника ОСОБА_2 залишив без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 травня 2021 року і додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 червня 2021 року скасував та ухвалив нове судове рішення.

Позов голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1 інформацію, яка викладена у статті журналіста ОСОБА_2 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» та оприлюднена в соціальній мережі Інтернет на сайті ТОВ «Останній Бастіон» ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме:
«7 липня до Львова з терміновим візитом прибув голова правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1. На порядку денному візиту чиновника до Львова стояло одне питання: переконати колектив підприємства ДП «Західукргеологія», якому де-юре належить будівля, підтримати продаж будівлі «Будинку книги».
«Будинок книги» досі знаходиться на балансі ДП «Західукргеологія». Напевно суспільний резонанс зміг зупинити одіозних керівників злочинного угрупування ПрАТ «НАК «Надра України», а, можливо, промова перед трудовим колективом ДП «Західукргеологія» була непереконливою, бо, як говорять місцеві, ОСОБА_1 дуже швидко тікав зі Львова».
«ІНФОРМАЦІЯ_4».
«Фактично керівництво підприємства доводить ДП «Західукргеологія» до банкрутства, чому посильно сприяє ОСОБА_1 ».
«Таким чином, ПрАТ «НАК «Надра України», кероване ОСОБА_1 , доводить одне з найприбутковіших дочірніх підприємств до банкрутства та розпродує за безцінь майно підприємства «потрібним людям».
«Ще хочемо зазначити, що ДП «Полтавнафтогазгеологія» наразі перебуває у стані припинення, триває процедура банкрутства підприємства... До такого стану підприємство доводилося роками, чому сприяли як колишнє, так і нинішнє керівництво Держгеонадр. Роками ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_1 та ОСОБА_19 доводили найприбутковіше підприємство в структурі ПрАТ «НАК «Надра України» до банкрутства».
«Атож, злочинне угрупування ОСОБА_1 - ОСОБА_19 тісно співпрацює з одіозними олігархами національного та місцевого штибу, продаючи їм державне майно за заниженою вартістю, чим завдає збитків державі в особливо великих розмірах».
«Аналізуючи бурхливу діяльність злочинного угрупування НАК «Надра України», виникає питання, чому даною діяльністю вперто не хочуть цікавитися правоохоронні органи? Адже ОСОБА_1 та ОСОБА_19 завдають державі збитків на мільярди гривень, займаючи ключові посади в стратегічній галузі та розвалюючи її з середини».
«І це лише один із фактів. Раніше ми вже писали про те, як ОСОБА_1 та голова Держгеонадр ОСОБА_19 «віджали» у ДП «Західукргеологія» Тинівське родовище, передавши його в довгострокову оренду ТОВ «Нафтогазрембуд-1», котре ще в 2014 році незаконно пробурило свердловину на чужому родовищі та розпочало видобуток (фактично - крадіжку!) газу».
«У підприємства (за текстом - «ДП «Західукргеологія») шалені борги по заробітній платі й це не може не дратувати працівників».
«Не рятує ситуацію і те, що майже весь будинок на Міцкевича, 8 здається в оренду під робочі офіси та бізнес, а це досить пристойний прибуток. Але НАК «Надра України» вважає це приміщення нерентабельним та всупереч рішенню суду вирішила продати саме його. Справа в тому, що в основі рішення лежить техніко-економічне обґрунтування, яке не відповідає дійсності».
«Крім того, ЗМІ неодноразово повідомляли, що «Будинок книги» у Львові, котрий є пам`ятником культури і охоронюваною пам`яткою ЮНЕСКО, хочуть продати за 2 мільйони доларів США!».

Зобов`язав ОСОБА_2 та ТОВ «Останній Бастіон» спростувати поширену інформацію щодо голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1 , яка визнана судом недостовірною, шляхом опублікування у соціальній мережі Інтернет на сайті ТОВ «Останній Бастіон» ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом десяти днів після вступу рішення в законну силу тексту такого змісту:
«СПРОСТУВАННЯ! Визнаю, що інформація опублікована ІНФОРМАЦІЯ_2 автором статті ОСОБА_2 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме повідомлення про те, що:
«7 липня до Львова з терміновим візитом прибув голова правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1. На порядку денному візиту чиновника до Львова стояло одне питання: переконати колектив підприємства ДП «Західукргеологія», якому де-юре належить будівля, підтримати продаж будівлі «Будинку книги».
«Будинок книги» досі знаходиться на балансі ДП «Західукргеологія». Напевно суспільний резонанс зміг зупинити одіозних керівників злочинного угрупування ПрАТ «НАК «Надра України», а, можливо, промова перед трудовим колективом ДП «Західукргеологія» була непереконливою, бо, як говорять місцеві, ОСОБА_1 дуже швидко тікав зі Львова».
«ІНФОРМАЦІЯ_4».
«Фактично керівництво підприємства доводить ДП «Західукргеологія» до банкрутства, чому посильно сприяє ОСОБА_1 ».
«Таким чином, ПрАТ «НАК «Надра України», кероване ОСОБА_1 , доводить одне з найприбутковіших дочірніх підприємств до банкрутства та розпродує за безцінь майно підприємства «потрібним людям».
«Ще хочемо зазначити, що ДП «Полтавнафтогазгеологія» наразі перебуває у стані припинення, триває процедура банкрутства підприємства... До такого стану підприємство доводилося роками, чому сприяли як колишнє, так і нинішнє керівництво Держгеонадр. Роками ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_1 та ОСОБА_19 доводили найприбутковіше підприємство в структурі ПрАТ «НАК «Надра України» до банкрутства».
«Атож, злочинне угрупування ОСОБА_1 - ОСОБА_19 тісно співпрацює з одіозними олігархами національного та місцевого штибу, продаючи їм державне майно за заниженою вартістю, чим завдає збитків державі в особливо великих розмірах».
«Аналізуючи бурхливу діяльність злочинного угрупування НАК «Надра України», виникає питання, чому даною діяльністю вперто не хочуть цікавитися правоохоронні органи? Адже ОСОБА_1 та ОСОБА_19 завдають державі збитків на мільярди гривень, займаючи ключові посади в стратегічній галузі та розвалюючи її з середини».
«І це лише один із фактів. Раніше ми вже писали про те, як ОСОБА_1 та голова Держгеонадр ОСОБА_19 «віджали» у ДП «Західукргеологія» Тинівське родовище, передавши його в довгострокову оренду ТОВ «Нафтогазрембуд-1», котре ще в 2014 році незаконно пробурило свердловину на чужому родовищі та розпочало видобуток (фактично - крадіжку!) газу».
«У підприємства (за текстом - «ДП «Західукргеологія») шалені борги по заробітній платі й це не може не дратувати працівників».
«Не рятує ситуацію і те, що майже весь будинок на Міцкевича, 8 здається в оренду під робочі офіси та бізнес, а це досить пристойний прибуток. Але НАК «Надра України» вважає це приміщення нерентабельним та всупереч рішенню суду вирішила продати саме його. Справа в тому, що в основі рішення лежить техніко-економічне обґрунтування, яке не відповідає дійсності».
«Крім того, ЗМІ неодноразово повідомляли, що «Будинок книги» у Львові, котрий є пам`ятником культури і охоронюваною пам`яткою ЮНЕСКО, хочуть продати за 2 мільйони доларів США!».
є недостовірною, не відповідає дійсності, принижує честь, гідність, ділову репутацію голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1».

У задоволенні інших позовних вимог відмовив.

Стягнув з ОСОБА_2 та ТОВ «Останній Бастіон» на користь голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1 по 1 050,00 грн з кожного судових витрат, понесених останнім за подачу позову та апеляційної скарги до суду першої та апеляційної інстанцій.

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів Лобова О. А. , Карпушина Г. Л., Хіль Л. М. додатковою постановою від 22 листопада 2021 року заяву адвоката Панченко О. О. - представника ГС «Останній Бастіон» та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнив.

Розподілив витрати на правничу допомогу.

Стягнув з голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1 на користь ГС «Останній Бастіон» 9 400,00 грн на відшкодування витрат на правничу допомогу.

Стягнув з голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 700,00 грн на відшкодування витрат на правничу допомогу.

Верховний Суд постановою від 16 лютого 2022 року касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задовольнив частково. 

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 травня 2021 року, додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 червня 2021 року, постанову Полтавського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року та додаткову постанову Полтавського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року скасував та передав справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Судове рішення Верховного Суду мотивовано тим, що суди не з`ясували хто є позивачем (фізична чи юридична особа), а тому зробили передчасний висновок про часткове задоволення позовних вимог голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1

Октябрський районний суд м. Полтави у складі судді Андрієнко Г. В. рішенням від 01 вересня 2022 року позов голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1 до ГС «Останній Бастіон», ОСОБА_2 , ТОВ «Останній Бастіон» про захист честі, гідності та ділової репутації фізичної особи задовольнив частково.

Визнав недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1 інформацію, яка викладена у статті журналіста ОСОБА_2 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» та оприлюднена в соціальній мережі Інтернет на сайті ТОВ «Останній Бастіон» ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме:
«7 липня до Львова з терміновим візитом прибув голова правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1. На порядку денному візиту чиновника до Львова стояло одне питання: переконати колектив підприємства ДП «Західукргеологія», якому де-юре належить будівля, підтримати продаж будівлі «Будинку книги»;
«Будинок книги» досі знаходиться на балансі ДП «Західукргеологія». Напевно суспільний резонанс зміг зупинити одіозних керівників злочинного угрупування ПрАТ «НАК «Надра України», а, можливо, промова перед трудовим колективом ДП «Західукргеологія» була непереконливою, бо, як говорять місцеві, ОСОБА_1 дуже швидко тікав зі Львова »;
«Фактично керівництво підприємства доводить ДП «Західукргеологія» до банкрутства, чому посильно сприяє ОСОБА_1 »;
«Таким чином, ПрАТ «НАК «Надра України», кероване ОСОБА_1 , доводить одне з найприбутковіших дочірніх підприємств до банкрутства та розпродує за безцінь майно підприємства «потрібним людям»;
«І це лише один із фактів. Раніше ми вже писали про те, як ОСОБА_1 та голова Держгеонадр ОСОБА_19 «віджали» у ДП «Західукргеологія» Тинівське родовище, передавши його в довгострокову оренду ТОВ «Нафтогазрембуд-1», котре ще в 2014 році незаконно пробурило свердловину на чужому родовищі та розпочало видобуток (фактично - крадіжку!) газу»;
«Атож, злочинне угрупування ОСОБА_1-ОСОБА_19 тісно співпрацює з одіозними олігархами національного та місцевого штибу, продаючи їм державне майно за заниженою вартістю, чим завдає збитків державі в особливо великих розмірах»;
«Аналізуючи бурхливу діяльність злочинного угрупування НАК «Надра України», виникає питання, чому даною діяльністю вперто не хочуть цікавитися правоохоронні органи? Адже ОСОБА_1 та ОСОБА_19 завдають державі збитків на мільярди гривень, займаючи ключові посади в стратегічній галузі та розвалюючи її з середини».

Зобов`язав ОСОБА_2 спростувати поширену інформацію щодо голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1, яка визнана судом недостовірною, шляхом опублікування у соціальній мережі Інтернет на сайті ТОВ «Останній Бастіон» ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом десяти днів після вступу рішення в законну силу тексту такого змісту:
«СПРОСТУВАННЯ! Визнаю, що інформація опублікована ІНФОРМАЦІЯ_2 автором статті ОСОБА_2 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме повідомлення про те, що:
«7 липня до Львова з терміновим візитом прибув голова правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1. На порядку денному візиту чиновника до Львова стояло одне питання: переконати колектив підприємства ДП «Західукргеологія», якому де-юре належить будівля, підтримати продаж будівлі «Будинку книги»;
«Будинок книги» досі знаходиться на балансі ДП «Західукргеологія». Напевно суспільний резонанс зміг зупинити одіозних керівників злочинного угрупування ПрАТ «НАК «Надра України», а, можливо, промова перед трудовим колективом ДП «Західукргеологія» була непереконливою, бо, як говорять місцеві, ОСОБА_1 дуже швидко тікав зі Львова »;
«Фактично керівництво підприємства доводить ДП «Західукргеологія» до банкрутства, чому посильно сприяє ОСОБА_1 »;
«Таким чином, ПрАТ «НАК «Надра України», кероване ОСОБА_1 , доводить одне з найприбутковіших дочірніх підприємств до банкрутства та розпродує за безцінь майно підприємства «потрібним людям»;
«І це лише один із фактів. Раніше ми вже писали про те, як ОСОБА_1 та голова Держгеонадр ОСОБА_19 «віджали» у ДП «Західукргеологія» Тинівське родовище, передавши його в довгострокову оренду ТОВ «Нафтогазрембуд-1», котре ще в 2014 році незаконно пробурило свердловину на чужому родовищі та розпочало видобуток (фактично - крадіжку!) газу»;
«Атож, злочинне угрупування ОСОБА_1-ОСОБА_19 тісно співпрацює з одіозними олігархами національного та місцевого штибу, продаючи їм державне майно за заниженою вартістю, чим завдає збитків державі в особливо великих розмірах»;
«Аналізуючи бурхливу діяльність злочинного угрупування НАК «Надра України», виникає питання, чому даною діяльністю вперто не хочуть цікавитися правоохоронні органи? Адже ОСОБА_1 та ОСОБА_19 завдають державі збитків на мільярди гривень, займаючи ключові посади в стратегічній галузі та розвалюючи її з середини», - є недостовірною, не відповідає дійсності, принижує честь, гідність, ділову репутацію голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1 ».

В задоволенні інших позовних вимог відмовив.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ГС «Останній Бастіон» 4 900,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В стягненні решти витрат на правничу допомогу відмовив.

Суд першої інстанції при розгляді справи по суті дійшов до висновку, що даний позов подано фізичною особою - ОСОБА_1 , а тому позовні вимоги стосуються порушення його особистих немайнових прав.

Полтавський апеляційний суд постановою від 23 травня 2023 року апеляційні скарги ГС «Останній Бастіон», ТОВ «Останній Бастіон», ОСОБА_2 , задовольнив частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 вересня 2022 року скасував в частині задоволених позовних вимог, а саме:
- визнання недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1.інформацію, яка викладена у статті журналіста ОСОБА_2 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» та оприлюднена в соціальній мережі Інтернет на сайті ТОВ «Останній Бастіон» ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме:
«7 липня до Львова з терміновим візитом прибув голова правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1. На порядку денному візиту чиновника до Львова стояло одне питання: переконати колектив підприємства ДП «Західукргеологія», якому де-юре належить будівля, підтримати продаж будівлі «Будинку книги»;
«Будинок книги» досі знаходиться на балансі ДП «Західукргеологія». Напевно суспільний резонанс зміг зупинити одіозних керівників злочинного угрупування ПрАТ «НАК «Надра України», а, можливо, промова перед трудовим колективом ДП «Західукргеологія» була непереконливою, бо, як говорять місцеві, ОСОБА_1 дуже швидко тікав зі Львова »;
«Фактично керівництво підприємства доводить ДП «Західукргеологія» до банкрутства, чому посильно сприяє ОСОБА_1 »;
«Таким чином, ПрАТ «НАК «Надра України», кероване ОСОБА_1 , доводить одне з найприбутковіших дочірніх підприємств до банкрутства та розпродує за безцінь майно підприємства «потрібним людям»;
«І це лише один із фактів. Раніше ми вже писали про те, як ОСОБА_1 та голова Держгеонадр ОСОБА_19 «віджали» у ДП «Західукргеологія» Тинівське родовище, передавши його в довгострокову оренду ТОВ «Нафтогазрембуд-1», котре ще в 2014 році незаконно пробурило свердловину на чужому родовищі та розпочало видобуток (фактично - крадіжку!) газу»;
« Атож , злочинне угрупування ОСОБА_1 - ОСОБА_19 тісно співпрацює з одіозними олігархами національного та місцевого штибу, продаючи їм державне майно за заниженою вартістю, чим завдає збитків державі в особливо великих розмірах»;
«Аналізуючи бурхливу діяльність злочинного угрупування НАК «Надра України», виникає питання, чому даною діяльністю вперто не хочуть цікавитися правоохоронні органи? Адже ОСОБА_1 та ОСОБА_19 завдають державі збитків на мільярди гривень, займаючи ключові посади в стратегічній галузі та розвалюючи її з середини»;
- зобов`язання ОСОБА_2 спростувати поширену інформацію щодо голови правління ПрАТ «НАК «Надра України»  ОСОБА_1 , яка визнана судом першої інстанції недостовірною, шляхом опублікування у соціальній мережі Інтернет на сайті ТОВ «Останній Бастіон» ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом десяти днів після вступу рішення в законну силу тексту такого змісту:
«СПРОСТУВАННЯ! Визнаю, що інформація опублікована ІНФОРМАЦІЯ_2 автором статті ОСОБА_2 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме повідомлення про те, що:
«7 липня до Львова з терміновим візитом прибув голова правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1. На порядку денному візиту чиновника до Львова стояло одне питання: переконати колектив підприємства ДП «Західукргеологія», якому де-юре належить будівля, підтримати продаж будівлі «Будинку книги»;
«Будинок книги» досі знаходиться на балансі ДП «Західукргеологія». Напевно суспільний резонанс зміг зупинити одіозних керівників злочинного угрупування ПрАТ «НАК «Надра України», а, можливо, промова перед трудовим колективом ДП «Західукргеологія» була непереконливою, бо, як говорять місцеві, ОСОБА_1 дуже швидко тікав зі Львова »;
«Фактично керівництво підприємства доводить ДП «Західукргеологія» до банкрутства, чому посильно сприяє ОСОБА_1 »;
«Таким чином, ПрАТ «НАК «Надра України», кероване ОСОБА_1 , доводить одне з найприбутковіших дочірніх підприємств до банкрутства та розпродує за безцінь майно підприємства «потрібним людям»;
«І це лише один із фактів. Раніше ми вже писали про те, як ОСОБА_1 та голова Держгеонадр ОСОБА_19 «віджали» у ДП «Західукргеологія» Тинівське родовище, передавши його в довгострокову оренду ТОВ «Нафтогазрембуд-1», котре ще в 2014 році незаконно пробурило свердловину на чужому родовищі та розпочало видобуток (фактично - крадіжку!) газу»;
«Атож, злочинне угрупування ОСОБА_1–ОСОБА_19 тісно співпрацює з одіозними олігархами національного та місцевого штибу, продаючи їм державне майно за заниженою вартістю, чим завдає збитків державі в особливо великих розмірах»;
«Аналізуючи бурхливу діяльність злочинного угрупування НАК «Надра України», виникає питання, чому даною діяльністю вперто не хочуть цікавитися правоохоронні органи? Адже ОСОБА_1 та ОСОБА_19 завдають державі збитків на мільярди гривень, займаючи ключові посади в стратегічній галузі та розвалюючи її з середини», - є недостовірною, не відповідає дійсності, принижує честь, гідність, ділову репутацію голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1» та ухвалив у цій частині нове рішення, яким відмовив у задоволенні цих вимог.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 вересня 2022 року у частині розподілу судових витрат скасував.

В іншій частині рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 вересня 2022 року залишив без змін.

Стягнув з ПрАТ «НАК «Надра України» на користь ГС «Останній Бастіон» витрати на професійну правничу допомогу, понесені останнім за розгляд даної справи в усіх судових інстанціях, у загальному розмірі 8 000,00 грн.

Стягнув з ПрАТ «НАК «Надра України» на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу, понесені останнім за розгляд даної справи в усіх судових інстанціях, у загальному розмірі 8 000,00 грн.

Стягнув з ПрАТ «НАК «Надра України» на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір за подання апеляційних та касаційної скарг у загальному розмірі 5 884,41 грн.

Стягнув з ПрАТ «НАК «Надра України» на користь ТОВ «Останній Бастіон» сплачений судовий збір за подання апеляційної та касаційної скарг у загальному розмірі 4 624,41 грн.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що позовну заяву у даній справі подано юридичною особою.

Позивач - юридична особа звернувся із позовною заявою про захист не особистого немайнового права, а права іншої фізичної особи, що суперечить праву на звернення до суду за захистом.

Оскільки позивач - юридична особа, що звернувся за захистом прав, свобод та законних інтересів фізичної особи (позов про захист честі, гідності та ділової репутації), що свідчить про похідний інтерес юридичної особи, оскільки остання у випадку захисту власних прав звернулася б із позовом про захист ділової репутації, то, на думку колегії суддів, даний позов не підлягає задоволенню, оскільки він поданий неналежним позивачем.

Короткий зміст вимог касаційної скарги 

У касаційній скарзі, поданій у червні 2023 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 ,посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції 

Верховний Суд ухвалою від 17 липня 2023 року відкрив касаційне провадження у справі, витребував її із Октябрського районного суду м. Полтави.

28 жовтня 2024 року справу передано колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі суддів: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

Верховний Суд ухвалою від 12 січня 2026 року призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів.

Верховний Суд ухвалою від 04 березня 2026 року зупинив касаційне провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного судусправи № 461/8106/23.

Верховний Суд ухвалою від 29 квітня 2026 року поновив касаційне провадження у справі.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого визначення складу колегії суддів від 02 червня 2026 року визначено такий склад колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду для розгляду справи: Грушицький А. І. (суддя-доповідач), Ігнатенко В. М., Карпенко С. О., Литвиненко І. В., Петров Є. В.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 

В касаційній скарзі скаржник посилається на пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема вказує, що суд апеляційної інстанції розглянув справу без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18 та постановах Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 742/286/17, від 08 квітня 2021 року у справі № 551/881/16-ц та інших.

У касаційній скарзі зазначається, що поширена інформація стосується безпосередньо фізичної особи - ОСОБА_1 , як посадової особи.

Метою розповсюдження недостовірної, неправдивої інформації проти голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1 була компрометація його честі, гідності, ділової репутації саме, як фізичної особи, а не юридичної особи.

Відповідна посадова особа господарського товариства має право звернутися до суду із цивільним позовом про захист честі, гідності, ділової репутації та спростувати поширену недостовірну, неправдиву інформацію про себе, як посадової особи господарського товариства.

Доводи інших учасників справи

У серпні 2023 року ГС «Останній Бастіон» надіслала відзив на касаційну скаргу у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін.

Фактичні обставини справи

Суд установив, що  ІНФОРМАЦІЯ_2 в мережі Інтернет на сайті «Останній Бастіон» за URL-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 опублікована стаття за авторством ОСОБА_2 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (ІНФОРМАЦІЯ_5).

Зміст статті:
«ІНФОРМАЦІЯ_4.
Раніше ми вже повідомляли про досить дивні події, що відбувалися навколо «Будинку книги» у Львові, котрий де-юре належить ДП «Західукргеологія» ПрАТ «НАК «Надра України».
7 липня до Львова з терміновим візитом прибув голова правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1. На порядку денному візиту чиновника до Львова стояло одне питання: переконати колектив підприємства ДП «Західукргеологія», якому де-юре належить будівля, підтримати продаж будівлі «Будинку книги».
«Поклав око» на будівлю основний спонсор політичного проєкту «Свобода» ОСОБА_20 , відомий в певних колах як «ОСОБА_20».
«Будинок книги» досі знаходиться на балансі ДП «Західукргеологія». Напевно суспільний резонанс зміг зупинити одіозних керівників злочинного угрупування ПрАТ «НАК «Надра України», а, можливо, промова перед трудовим колективом ДП «Західукргеологія» була непереконливою, бо, як говорять місцеві, ОСОБА_1 дуже швидко тікав зі Львова.
І це зрозуміло, адже ДП «Західукргеологія» наразі перебуває в плачевному стані. Принаймні, саме таку картину хоче намалювати керівництво підприємства.
Фактично керівництво підприємства доводить ДП «Західукргеологія» до банкрутства, чому посильно сприяє ОСОБА_1 . У підприємства шалені борги по заробітній платі й це не може не дратувати працівників. Крім того, ДП «Західукргеологія» мало податкову заборгованість, яка, зі слів ОСОБА_1 , станом на 2019 рік складала понад 30 мільйонів гривень.
Проте, як не дивно, на сьогодні заборгованості немає. Маємо підозру, що це було зроблено з метою неповернення ДП «Західукргеологія» коштів, виручених від продажу їхнього майна.
Не рятує ситуацію і те, що майже весь будинок на Міцкевича, 8 здається в оренду під робочі офіси та бізнес, а це досить пристойний прибуток. Але НАК «Надра України» вважає це приміщення нерентабельним та всупереч рішенню суду вирішила продати саме його. Справа в тому, що в основі рішення лежить техніко-економічне обґрунтування, яке не відповідає дійсності. За неофіційною інформацією, оренда на Міцкевича, 8 приносить власнику 6 млн. гривень у рік, а витрати становлять всього 3,4 млн. гривень. Себто, чистий заробіток - 3,6 млн. гривень. Проте, керівник підприємства, подавши недостовірну інформацію, зазначив, що витрати становлять 12 млн. гривень в рік, що й стало основною причиною продажу.
Крім того, ЗМІ неодноразово повідомляли, що «Будинок книги» у Львові, котрий є пам`ятником культури і охоронюваною пам`яткою ЮНЕСКО, хочуть продати за 2 мільйони доларів США! І це враховуючи той факт, що за часів ОСОБА_21 це приміщення хотіла придбати всесвітня мережа готелів за 40 мільйонів доларів!!! Проте Ставицький хотів за приміщення 50 мільйонів доларів.
Таким чином, ПрАТ «НАК «Надра України», кероване ОСОБА_1 , доводить одне з найприбутковіших дочірніх підприємств до банкрутства та розпродує за безцінь майно підприємства «потрібним людям».
І це лише один із фактів. Раніше ми вже писали про те, як ОСОБА_1 та голова Держгеонадр ОСОБА_19 «віджали» у ДП «Західукргеологія» Тинівське родовище, передавши його в довгострокову оренду ТОВ «Нафтогазрембуд-1», котре ще в 2014 році незаконно пробурило свердловину на чужому родовищі та розпочало видобуток (фактично - крадіжку!) газу «Полтавнафтогазгеологія».
За наявною в нас інформацією НАК «Надра України» мала намір продати ще три об`єкти нерухомості компанії. Два з цих об`єктів розташовані в Полтавській області та фактично є об`єктами ДП «Полтавнафтогазгеологія».
Ми були вельми здивовані отриманою інформацією, адже початкова ціна продажу даних об`єктів нерухомості була значно заниженою:
- адміністративна будівля в м. Полтаві загальною площею 1 958,5 кв. м виставлялася на аукціон за ціною 4 999 270 грн;
- адміністративні та виробничі будівлі в смт Нові Санжари загальною площею 7 421,6 кв. м виставлялися на аукціон за ціною 3 511 200 грн;
- виробничі будівлі в м. Чернігів загальною площею 440,5 кв. м виставлялися на аукціон за ціною 1 994 592 грн.
Далі ми виявили, що два об`єкти з даного списку було реалізовано. І тут теж виникає дуже багато питань, відповіді на які керівництво НАК «Надра України» має надавати компетентним органам. Ті органи безумовно мали б зацікавитися злочинною схемою, в якій фігурують посадові особи ПрАТ «НАК «Надра України» і ДП «Полтавнафтогазгеологія». Крім того, ця злочинна схема не могла б працювати без сприяння Державної служби геології та надр України, в управлінні якої перебувають ці компанії.
Ще хочемо зазначити, що ДП «Полтавнафтогазгеологія» наразі перебуває у стані припинення, триває процедура банкрутства підприємства.
На сьогодні підприємство має мільйонні борги по заробітній платі перед працівниками та податковий борг понад 21 мільйон гривень.
До такого стану підприємство доводилося роками, чому сприяли як колишнє, так і нинішнє керівництво Держгеонадр. Роками ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_1 та ОСОБА_19 доводили найприбутковіше підприємство в структурі ПрАТ «НАК «Надра України» до банкрутства.
Саме на Полтавщині підприємство мало розвинену матеріально-технічну базу, оскільки Полтавщина є найбільшим регіоном України за запасами нафти та газу.
Проте, на сьогодні матеріальна база підприємства частково розпродана (не без участі олігарха ОСОБА_10 та його групи компаній «Burisma») і продовжує розпродуватися далі.
Це все робиться за обставин, коли підприємство має десятки мільйонів боргів і перебуває в процедурі банкрутства! Але гроші, виручені від продажу майна підприємства, зникають у невідомому напрямку. Ми не бачимо погашення боргів із заробітної плати перед працівниками підприємства та державою, а майно підприємства реалізують за заниженими цінами «потрібним людям».
Розглянемо детальніше ситуацію з продажом зазначених об`єктів нерухомості.
Адміністративну будівлю в м. Полтаві за адресою: вул. маршала Бірюзова, 7 продали з аукціону ТОВ «КАМ». ТОВ «КАМ» було засновано у 2016 році, до червня 2020 року його власником була Кіпрська компанія Сіанон Лімітед, власником якої, у свою чергу, був ОСОБА_7 . В червні-липні 2020 року компанія змінює власника та збільшує статутний капітал. Новою власницею компанії стає ОСОБА_8. Цікаво, що за даними аналітичної системи YouControl зазначена компанія входить до групи компаній «Бурізма груп», засновником та власником якої є ОСОБА_10 .
І це нас здивувало ще більше! Адже з листопада 2019 року ОСОБА_10 розшукують компетентні органи в рамках розслідування діяльності компанії Burisma.
Чому цей факт ніяким чином не насторожив державне підприємство, котре продало нерухомість за явно не ринковими цінами фірмі з орбіти групи компаній, проти якої ведеться кримінальне провадження?!
Крім того, 12 червня 2020 стало відомо, що САП і НАБУ намагалися підкупити рекордним для України хабарем у $ 6 млн. (165 млн. грн.) з метою закрити кримінальну справу, де одним з фігурантів є Злочевський. Справу було відкрито 3 червня 2020 р., в ній розглядається, зокрема, як Злочевський сприяв заволодінню коштами стабілізаційного кредиту Нацбанку, виданого «Реал Банку». Цим банком володів олігарх ОСОБА_23 . За даними слідства, закривши справу, він хотів повернутися до України 14 червня, на день свого народження. Детективи НАБУ задокументували передачу хабаря керівництву НАБУ й голові САП. Помічником у передачі був чиновник управління Фіскальної служби Києва.
1 липня Злочевському оголосили підозру у справі про рекордний хабар, слідство підозрює його в організації підкупу керівництва НАБУ і САП.
17 липня ОСОБА_10 було викликано до НАБУ на допит, він отримав три повістки.
Отже, ми з вами спостерігаємо кричущу ситуацію, коли Прокуратура, НАБУ, САП розслідують цілу низку кримінальних проваджень проти групи компаній «Бурізма груп» та їхнього власника ОСОБА_24 , коли в той же час злочинне угрупування ОСОБА_1-ОСОБА_19 за сприяння Державної служби геології та надр України продають за заниженими цінами нерухомість ТОВ «КАМ», що входить до групи компаній одіозного олігарха-втікача.
Про причетність до злочинної схеми Державної служби геології та надр України може свідчити ще один факт. Раніше ми повідомляли що голова Держгеонадр ОСОБА_19 є представником «Асоціації газодобувних компаній України», яка фінансується великим бізнесом - «Burisma» ОСОБА_10, «DTEK» ОСОБА_37 і «Geo Alliance» ОСОБА_25 .
Пан ОСОБА_19 лобіював інтереси названих олігархів та їх промислових груп, продаючи їм за безцінь державне майно.
І якщо у ОСОБА_10 є $ 6 мільйонів на хабар за закриття кримінальної справи, то купити ОСОБА_1 і ОСОБА_19 він зміг за значно менші суми. І при цьому двоє останніх вже точно не підуть здавати ОСОБА_10 в НАБУ.
Наступним об`єктом нерухомості, виставленим на торги, є адміністративні та виробничі будівлі в смт Нові Санжари. На момент виходу статті даний об`єкт нерухомості продано не було і він перебуває у власності ПрАТ «НАК «Надра України» і фактично належить ДП «Полтавнафтогазгеологія».
Проте розслаблятися не слід. Швидше за все ця нерухомість, на яку «поклало око» злочинне угрупування, невдовзі буде реалізована та перейде до нового власника.
Складається враження, що керівництво НАК «Надра України» тримає людей за баранів і вважає, що може робити все що завгодно, цього ніхто не помітить і їм за це нічого не буде. Проте, ми хочемо розчарувати ОСОБА_27 , вже помітили! Якщо він не розуміє, що таке ДП «Полтавнафтогазгеологія», то йому про це можуть нагадати люди, які працювали та працюють на підприємстві.
Хочемо застерегти ОСОБА_19, що займана ним висока посада в держпідприємстві не дає йому права забувати про людей, котрі пропрацювали в структурі підприємства все життя і не готові миритися з тим беззаконням, яке чинить злочинний тандем ОСОБА_19-ОСОБА_1.
«Чернігівнафтогазгеологія»
Ще цікавішою є ситуація і з виробничими будівлями ПрАТ «НАК «Надра України» в м. Чернігові.
Виставлені на аукціон виробничі будівлі ДП «Чернігівнафтогазгеологія», яке перебуває в процедурі банкрутства та має податковий борг понад 32 мільйони гривень і 65 виконавчих проваджень про стягнення боргу з підприємства, були продані ТОВ «Масани-15».
ТОВ «Масани-15» за даними аналітичної системи YouControl входить до групи компаній родини ОСОБА_28 . Основним активом родини є АТ «Полікомбанк» (голова правління - ОСОБА_29 ). Також до складу групи входять чернігівська база «Спорттовари», проєктно-вишукувальний інститут «Чернігівводпроект», чернігівський завод «Металіст» та фабрика жіночої білизни «Еліта».
Власником ТОВ «Масани-15» є ОСОБА_30 . Свого часу цей пан був головою земельної комісії Чернігівської міської ради (за квотою партії «Удар») та потрапив до скандалу, пов`язаного з земельними питаннями.
Молодший брат ОСОБА_31 вирішив не йти стежкою брата і очолив комісію з питань комунальної власності, бюджету та фінансів.
Зауважимо, що ОСОБА_32 відомий у чернігівському політикумі тим, що неодноразово змінював свої політичні вподобання: від «Батьківщини» до «Народного фронту». На місцевих виборах у 2015 році до міської ради Тарасовець потрапив від партії БПП за квотою «Народного фронту».
Атож, злочинне угрупування ОСОБА_1-ОСОБА_19 тісно співпрацює з одіозними олігархами національного та місцевого штибу, продаючи їм державне майно за заниженою вартістю, чим завдає збитків державі в особливо великих розмірах.
Аналізуючи бурхливу діяльність злочинного угрупування НАК «Надра України», виникає питання, чому даною діяльністю вперто не хочуть цікавитися правоохоронні органи? Адже ОСОБА_1 та ОСОБА_19 завдають державі збитків на мільярди гривень, займаючи ключові посади в стратегічній галузі та розвалюючи її з середини.
Автор: ОСОБА_2 ».

Згідно із розпорядженням КМ України від 12 грудня 2019 року № 1232-р та наказу ПрАТ «НАК «Надра України» від 13 грудня 2019 року № 74-к головою правління ПрАТ «НАК «Надра України» призначено ОСОБА_1 .

У пункті 9 статуту ПрАТ «НАК «Надра України», затвердженого постановою КМ України від 27 вересня 2000 року № 1460 (у редакції постанови КМ України від 22 травня 2019 року № 640), передбачено, що компанія є юридичною особою приватного права згідно із законодавством. Компанія набула статусу юридичної особи з дати її державної реєстрації.

Компанія діє як самостійній суб`єкт господарювання відповідно до законодавства та цього статуту.

Організаційно-правовою формою компанії є акціонерне товариство. Компанія за типом є приватним акціонерним товариством.

У підпунктах 1, 2 пункту 10 статуту ПрАТ «НАК «Надра України» передбачено, що компанія: має самостійний баланс, рахунки в банках, печатку із своїм найменуванням, ідентифікаційним кодом, штампи, бланки, може мати фірмовий знак, а також знак для товарів і послуг та інші реквізити; діє на принципах повної господарської самостійності і самоокупності, несе відповідальність за результати своєї господарської діяльності та виконання зобов`язань.

Засновником компанії є держава в особі КМ України (пункт 16 статуту ПрАТ «НАК «Надра України»).

За змістом довідки від 13 січня 2021 року № 6/2021-Д, виданої ДП «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» відомо, що за результатами дослідження інформаційного наповнення веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_1 останній позиціонує себе в якості веб-сайту «Останній Бастіон», на якому розміщена певна інформація, перелік якої та ідентифікатори наведені в довідці, аналіз якої дозволяє зробити висновок, що власником веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_1 є ТОВ «Останній Бастіон» (т. 2 а. с. 96-102).

Відповідно до висновку експерта від 17 лютого 2021 року № 13/1, який складено Українським науково-дослідним інститутом спеціальної техніки та судових експертиз СБ України, у наданій на дослідження статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4», яка опублікована ІНФОРМАЦІЯ_2 на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 ГС «Останній Бастіон», з лінгвістичної точки зору міститься інформація, що принижує честь, гідність та ділову репутацію голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1 (т. 2 а. с. 202-211).

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права 
і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги та аргументи відзиву на касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права 

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частини перша та друга статті 48 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29 квітня 2026 року у справі № 461/8106/23 зазначено, що позивачем і відповідачем в цивільному процесі можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава, водночас філії та представництва, які не є юридичними особами, а також посадові особи юридичної особи не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі. 

З матеріалів справи відомо, що у цій справі з позовною заявою про захист честі, гідності та ділової репутації фізичної особи звернувся до суду голова правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1, а не юридична особа ПрАТ «НАК «Надра України».

Підписання позовної заяви фізичною особою із зазначенням посади, яку вона займає, не свідчить про те, що із позовом звернулася юридична особа.

За таких обставин, в оскаржуваній постанові суд апеляційної інстанції зробив неправильний висновок про те, що позовну заяву у даній справі подано юридичною особою.

Отже, Верховний Суд враховує доводи касаційної скарги про те, що поширена інформація, щодо якої заявлено цей позов, стосувалася ОСОБА_1 як фізичної особи, а не юридичної особи - ПрАТ «НАК «Надра України».

Разом з тим, у відповідь на доводи касаційної скарги про те, що опублікована в мережі Інтернет на сайті «Останній Бастіон» за URL-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 стаття за авторством ОСОБА_2 під назвою «Як державне підприємство своє майно за безцінь розпродує» носить образливий характер та порушує особисті немайнові права на повагу до гідності, честі та ділової репутації позивача, Верховний Суд зазначає таке.

У частині першій статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно із статтею 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Кожен має право на свободу вираження поглядів у розумінні статті 10 Конвенції, якою передбачено свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

У статті 31 Закону України «Про інформацію» передбачено, що у разі якщо порушенням права на свободу інформації особі завдано матеріальної чи моральної шкоди, вона має право на її відшкодування за рішенням суду. Суб`єкти владних повноважень як позивачі у справах про захист честі, гідності та ділової репутації вправі вимагати в судовому порядку лише спростування недостовірної інформації про себе і не мають права вимагати відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Це не позбавляє посадових і службових осіб права на захист честі, гідності та ділової репутації в суді.

У статті 201 ЦК України встановлено, що, зокрема, честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, а статтями 297, 299 ЦК України передбачено право на повагу до гідності та честі, а також право на недоторканність ділової репутації.

Так, під гідністю необхідно розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей під час виконання нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України).

Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила (абзац третій частини шостої статті 277 ЦК України).

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18).

Інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді (стаття 1 Закону України «Про інформацію»).

Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання її з використанням радіо, телебачення чи інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Поширенням інформації також є демонстрація у громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділову репутацію фізичної та юридичної особи.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Викладене узгоджується із правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 грудня 2021 року у справі № 905/902/20 (пункт 6.18).

Одним з основних питань, яке підлягає вирішенню у цій справі, є визначення характеру поширеної інформації та з`ясування, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням. Врахуванню підлягає зміст поширеної інформації, її значення для суспільної дискусії, важливість посади, яку обіймає особа, щодо якої поширена інформація, достовірність інформації, наслідки її поширення.

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Таким чином, необхідно відрізняти деякі висловлювання, які хоч і мають характер образливих, однак у цілому контексті є оцінюючими судженнями з урахуванням вживаних слів та виразів із використанням мовностилістичних засобів.

Судження - це те саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму пов`язане із такими психологічними станами як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування.

Спростованою може бути інформація, яка містить відомості про події та явища (факти), яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). У будь-якому випадку це має бути інформація, істинність якої можливо перевірити, існування таких фактів не залежить від їх суб`єктивного сприйняття чи заперечення через думки і погляди особи.

Вільне вираження поглядів є істотним чинником повноцінного розвитку особистості в суспільстві, як і здатність особи сприймати заперечення, спонукання, заохочення через думки, ідеї, висловлені іншими людьми.

Отже, за змістом статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК України та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду.

Суди під час вирішення справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти.

Свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10 Конвенції, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов реалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких демократичне суспільство неможливе.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Thoma v. Luxembourg» від 29 березня 2001 року суд зазначив, що для обмеження поширення інформації, що вже була оприлюднена та широко обговорюється, повинні існувати переконливі підстави.

Свобода вираження поглядів також застосовується до «інформації» або «ідей», які ображають, шокують або викликають занепокоєння (рішення ЄСПЛ «Janowski v. Poland» [ВП], № 25716/94, § 30, 21 січня 1999 року).
Для того щоб відрізнити фактичне твердження від оціночного судження, необхідно враховувати обставини справи і загальний тон висловлювань (рішення ЄСПЛ «Brasilier v. France», № 71343/01, § 37, 11 квітня 2006 року; «Balaskas v. Greece», № 73087/17, § 58, 05 листопада 2020 року), маючи на увазі, що твердження щодо питань, які становлять суспільний інтерес, можуть на цій підставі становити оціночні судження, а не констатацію фактів (рішення ЄСПЛ «Paturel v. France», № 54968/00, § 37, 22 грудня 2005 року).

ЄСПЛ, розглядаючи подібні справи, перевіряє дотримання балансу між правом, передбаченим статтею 8 (право на повагу до приватного і сімейного життя), та правом, передбаченим статтею 10 (свобода вираження поглядів) Конвенції.

У таких справах необхідно враховувати дві ключові обставини: 1) ступінь суспільного інтересу до поширеної інформації і 2) ступінь публічності особи, щодо якої поширена інформація.

Значний суспільний інтерес має місце тоді, коли інформація безпосередньо впливає на суспільство значною мірою і суспільство проявляє законний інтерес до цієї інформації (рішення ЄСПЛ «Sunday Times v. the United Kingdom», № 6538/74, § 66, 26 квітня 1979 року), особливо, якщо це стосується добробуту населення (рішення ЄСПЛ «Barthold v. Germany», № 8734/79, § 58, 25 березня 1985 року).

Верховний Суд підкреслює, що оскільки ОСОБА_1 подав цей позов, будучи на посаді голови правління ПрАТ «НАК «Надра України», тобто публічною особою, керівником національної акціонерної компанії, його діяльність впливає на суспільство значною мірою, відповідно, і суспільство може проявляти законний інтерес до інформації про позивача та його діяльність.

У своїх висновках Верховний Суд виходить з того, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі). Публічні особи повинні усвідомлювати, що особливий статус, який вони мають у суспільстві, автоматично збільшує рівень тиску на їхню приватність.

Верховний Суд, застосовуючи усталений підхід, в черговий раз повторює, що межа допустимої критики та обсяги поширеної інформації щодо публічних осіб є значно ширшими, ніж щодо звичайних громадян.

Політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. Водночас зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку з цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи або органу державної влади є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Указані особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їхніх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Позивач в силу його публічності відкритий для суворої критики і пильного нагляду громадськості. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Верховний Суд при правовій оцінці поширеної інформації враховує, що, по-перше, позивач є публічною особою, отже інформація про його діяльність становить суспільний інтерес; по-друге, у відповідній статті містяться оціночні судження щодо публічної особи, які не підлягають спростуванню; по-третє, оспорювана інформація не містить твердження про факти вчинення позивачем конкретного правопорушення.

Сам по собі факт відсутності позивача 07 липня 2020 року у м. Львові та перебування на робочому місці в ПрАТ «НАК «Надра України» у м. Києві, що підтверджується довідкою відділу кадрів компанії, не свідчить про наявність підстав для задоволення позову про захист честі, гідності та ділової репутації.

Позивач просив спростувати інформацію, яка за своїм змістом має характер громадської критики діяльності публічної особи. Зазначені висловлювання щодо позивача не переходять межі допустимої критики публічної особи високого рівня.

Разом з тим, позивач не довів, що оспорена ним інформація порушувала його особисті немайнові права, або завдала шкоди його особистим немайновим благам, або призвела до негативних наслідків внаслідок її поширення, як і не надав доказів того, що метою поширення оспореної інформації було саме намагання зганьбити його честь, гідність та ділову репутацію.

Оцінюючи в межах заявлених позовних вимог зміст і характер оспорюваної позивачем інформації щодо нього як фізичної особи, суд, з урахуванням установлених судами першої та апеляційної інстанції фактичних обставин, у тому числі, з урахуванням висновку експерта № 13/1 від 17 лютого 2021 року, який відповідно до статті 110 ЦПК України не має для суду заздалегідь встановленої сили, колегія суддів вважає, щоопублікована спірна інформація хоча і містить деякі елементи провокативного характеру, однак її не можна витлумачити як таку, що включає фактичні дані, оскільки вона є оцінкою дій і не містить ствердження про порушення позивачем законодавства чи моральних принципів, а лише дає можливість проаналізувати та сприйняти зміст інформації згідно з власними суб`єктивними переконаннями автора.

Верховний Суд відхиляє доводи касаційної скарги щодо залишення в силі рішення суду першої інстанції, оскільки суд апеляційної інстанції по суті правильно скасував це рішення в частині задоволених позовних вимог, хоча й помилився з підставою для його скасування.

Таким чином, постанова апеляційного суду, як і рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог,підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною другою статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

Згідно із підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення суд касаційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, а також щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки за результатами касаційного перегляду у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю, відповідно до правил статті 141 ЦПК України понесені відповідачами судові витрати підлягають покладенню на позивача.

З матеріалів справи відомо, що ГС «Останній Бастіон» понесено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 900,00 грн.

ОСОБА_2 поніс витрати сплату судового збору в розмірі 5 884,41 грн та на професійну правничу допомогу в розмірі 13 900,00 грн. Загальний розмір понесених ОСОБА_2 судових витрат становить 19 784,41 грн.

ТОВ «Останній Бастіон» понесло витрати зі сплати судового збору в розмірі 4 624,41 грн та на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн. Загальний розмір понесених ТОВ «Останній Бастіон» судових витрат становить 9 124,41 грн.

Зазначені витрати підтверджені належними доказами, пов`язані з розглядом цієї справи, є реальними та розумними, а підстави для зменшення їх розміру відсутні.

Отже, загальна сума судових витрат, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідачів становить 42 808,82 грн. 

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Відповідно до частин першої - третьої статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З огляду на вказане колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та розподілу судових витрат, а такожпостанову суду апеляційної інстанції - скасувати, прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Керуючись статтями 389, 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Полтавського апеляційного суду від 23 травня 2023 року та рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 вересня 2022 року в частині задоволених позовних вимог, а саме:
- визнання недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1.інформацію, яка викладена у статті журналіста ОСОБА_2 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» та оприлюднена в соціальній мережі Інтернет на сайті ТОВ «Останній Бастіон» ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме:
«7 липня до Львова з терміновим візитом прибув голова правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1. На порядку денному візиту чиновника до Львова стояло одне питання: переконати колектив підприємства ДП «Західукргеологія», якому де-юре належить будівля, підтримати продаж будівлі «Будинку книги»;
«Будинок книги» досі знаходиться на балансі ДП «Західукргеологія». Напевно суспільний резонанс зміг зупинити одіозних керівників злочинного угрупування ПрАТ «НАК «Надра України», а, можливо, промова перед трудовим колективом ДП «Західукргеологія» була непереконливою, бо, як говорять місцеві, ОСОБА_1 дуже швидко тікав зі Львова »;
«Фактично керівництво підприємства доводить ДП «Західукргеологія» до банкрутства, чому посильно сприяє ОСОБА_1 »;
«Таким чином, ПрАТ «НАК «Надра України», кероване ОСОБА_1 , доводить одне з найприбутковіших дочірніх підприємств до банкрутства та розпродує за безцінь майно підприємства «потрібним людям»;
«І це лише один із фактів. Раніше ми вже писали про те, як ОСОБА_1 та голова Держгеонадр ОСОБА_19 «віджали» у ДП «Західукргеологія» Тинівське родовище, передавши його в довгострокову оренду ТОВ «Нафтогазрембуд-1», котре ще в 2014 році незаконно пробурило свердловину на чужому родовищі та розпочало видобуток (фактично - крадіжку!) газу»;
«Атож, злочинне угрупування ОСОБА_1 - ОСОБА_19 тісно співпрацює з одіозними олігархами національного та місцевого штибу, продаючи їм державне майно за заниженою вартістю, чим завдає збитків державі в особливо великих розмірах»;
«Аналізуючи бурхливу діяльність злочинного угрупування НАК «Надра України», виникає питання, чому даною діяльністю вперто не хочуть цікавитися правоохоронні органи? Адже ОСОБА_1 та ОСОБА_19 завдають державі збитків на мільярди гривень, займаючи ключові посади в стратегічній галузі та розвалюючи її з середини»;
- зобов`язання ОСОБА_2 спростувати поширену інформацію щодо голови правління ПрАТ «НАК «Надра України»  ОСОБА_1 , яка визнана судом першої інстанції недостовірною, шляхом опублікування у соціальній мережі Інтернет на сайті ТОВ «Останній Бастіон» ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом десяти днів після вступу рішення в законну силу тексту такого змісту:
«СПРОСТУВАННЯ! Визнаю, що інформація опублікована ІНФОРМАЦІЯ_2 автором статті ОСОБА_2 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме повідомлення про те, що:
«7 липня до Львова з терміновим візитом прибув голова правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1. На порядку денному візиту чиновника до Львова стояло одне питання: переконати колектив підприємства ДП «Західукргеологія», якому де-юре належить будівля, підтримати продаж будівлі «Будинку книги»;
«Будинок книги» досі знаходиться на балансі ДП «Західукргеологія». Напевно суспільний резонанс зміг зупинити одіозних керівників злочинного угрупування ПрАТ «НАК «Надра України», а, можливо, промова перед трудовим колективом ДП «Західукргеологія» була непереконливою, бо, як говорять місцеві, ОСОБА_1 дуже швидко тікав зі Львова »;
«Фактично керівництво підприємства доводить ДП «Західукргеологія» до банкрутства, чому посильно сприяє ОСОБА_1 »;
«Таким чином, ПрАТ «НАК «Надра України», кероване ОСОБА_1 , доводить одне з найприбутковіших дочірніх підприємств до банкрутства та розпродує за безцінь майно підприємства «потрібним людям»;
«І це лише один із фактів. Раніше ми вже писали про те, як ОСОБА_1 та голова Держгеонадр ОСОБА_19 «віджали» у ДП «Західукргеологія» Тинівське родовище, передавши його в довгострокову оренду ТОВ «Нафтогазрембуд-1», котре ще в 2014 році незаконно пробурило свердловину на чужому родовищі та розпочало видобуток (фактично - крадіжку!) газу»;
« Атож , злочинне угрупування ОСОБА_1–ОСОБА_19 тісно співпрацює з одіозними олігархами національного та місцевого штибу, продаючи їм державне майно за заниженою вартістю, чим завдає збитків державі в особливо великих розмірах»;
«Аналізуючи бурхливу діяльність злочинного угрупування НАК «Надра України», виникає питання, чому даною діяльністю вперто не хочуть цікавитися правоохоронні органи? Адже ОСОБА_1 та ОСОБА_19 завдають державі збитків на мільярди гривень, займаючи ключові посади в стратегічній галузі та розвалюючи її з середини», - є недостовірною, не відповідає дійсності, принижує честь, гідність, ділову репутацію голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» ОСОБА_1», скасувати і ухвалити у цій частині нове рішення, яким відмовити  ОСОБА_1  в задоволенні цих вимог.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 вересня 2022 року у частині розподілу судових витрат скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь громадської спілки «Останній Бастіон» 13 900 (тринадцять тисяч дев`ятсот) грн 00 коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1  на користь ОСОБА_2 19 784(дев`ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн 41 коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю«Останній Бастіон» 9 124(дев`ять тисяч сто двадцять чотири) грн 41 коп. судових витрат.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач 	А. І. Грушицький		
Судді 	В. М. Ігнатенко С. О. Карпенко І. В. Литвиненко		
		Є. В. Петров