ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6241/26 Справа № 205/15297/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д.В. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:
судді-доповідача Никифоряка Л.П.,
суддів Гапонова А.В., Халаджи О.В.,

Учасники справи:
позивач Благодійна організація «Благодійний фонд «Незламна Варта»,
відповідачі Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович, ОСОБА_1 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 ,
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі справу, що виникла з цивільних правовідносин, в якій подана апеляційна скарга Благодійною організацією «Благодійний фонд «Незламна Варта» на ухвалу Новокодацького районного суду міста Дніпра від 23 січня 2026року про зустрічне забезпечення позову, головуючий у суді першої інстанції Мовчан Д.В.
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст заявлених вимог
У провадженні Новокодацького районного суду міста Дніпра перебуває цивільна справа за позовом Благодійної організації «Благодійний фонд «Незламна Варта» до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича, ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна.
Представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Донець С.О. звернувся до суду із заявою про зустрічне забезпечення позову, а якому вимагав зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 1 293 515,00грн в якості зустрічного забезпечення позову. 
Існування таких вимог заявник обґрунтовував тим, що ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 20 жовтня 2025року вжито заходів забезпечення позову, шляхом зупинення продажу арештованого майна (номер лоту: 585541, дата публікації: 15 вересня 2025року 16:55) у зведеному виконавчому провадженні №78864247, яке знаходиться в провадженні Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . 
Вказував, що зупинення торгів збільшує необхідність здійснення заходів збереження майна боржниці ОСОБА_2 , а тягар такого збереження, згідно постанови Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М., покладено на ОСОБА_1 . На сьогоднішній день, ОСОБА_1 , вже сплачено за охорону майна близько 35 000,00грн та за електроенергію, яка поставляється ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» за адресою знаходження рухомого майна – близько 200 000,00грн. Не сплачувати за електроенергію також не можливо, оскільки приміщення, де знаходиться спірне рухоме майно, опалюється тільки електроенергією, інакше все майно буде зіпсоване та втратить ринкову вартість, що завдасть матеріальну шкоду як ОСОБА_2 , так і ОСОБА_1 , який сподівається отримати ринкову вартість від продажу рухомого майна. 
Вважав, що невжиття зустрічних заходів може істотно ускладнити чи унеможливити відшкодуванню ОСОБА_1 можливих збитків від забезпечення позову.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 
Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 23 січня 2026року заяву представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Донець С.О. про зустрічне забезпечення позову задоволено частково. 
Зобов`язано Благодійну організацію «Благодійний фонд «Незламна Варта» внести на депозитний рахунок Новокодацького районного суду міста Дніпра грошові кошти у розмірі 235 000,00грн у строк, що не може перевищувати десяти днів, з дати отримання копії даної ухвали.
Суд першої інстанції виходив з наявності підстав для застосування зустрічного забезпечення, однак у розмірі, який є співмірним фактично понесеним та доведеним витратам відповідача, що забезпечує баланс інтересів сторін та відповідає меті цього процесуального інституту. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
06 квітня 2026року Благодійна організація «Благодійний фонд «Незламна Варта» подала безпосередньо до суду апеляційної інстанції через систему “Електронний суд” апеляційну скаргу на ухвалу Новокодацького районного суду міста Дніпра від 23 січня 2026року.
В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, виклала вимогу про скасування ухвали з ухваленням нового рішенням про відмову у задоволенні заяви про зустрічне забезпечення позову.
Апеляційна скарга обґрунтовувалась тим, що відповідач звернувся і суд із клопотанням про застосування зустрічного забезпечення лише 11 листопада 2025року, тобто через 21 день після забезпечення позову ухвалою від 20 жовтня 2025року, тобто з порушенням встановлених ч. 8 ст. 154 ЦПК України строків, що не можна вважати розумним. 
Скаржник наголошував, що взяття за основу витрачених відповідачем коштів на охорону нерухомого майна та сплату електроенергії, що використана у цьому нерухомому майні у занадто завищеному розмірі не є підставою для застосування зустрічного забезпечення.
Вказував, що тимчасове зупинення реалізації майна не спричиняє збитків стягувачу, а запропонований спосіб зустрічного забезпечення не відповідає заходу забезпечення позову, порушує принципи пропорційності та справедливого балансу інтересів. 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу не подавали. 
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
09 квітня 2026року ухвалою Дніпровського апеляційного суду витребувано з Новокодацького районного суду міста Дніпра матеріали цивільної справи №205/15297/25; та 24 квітня 2026року матеріали справи надійшли на адресу апеляційного суду.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 квітня 2026року апеляційну скаргу залишено без руху.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 травня 2026року відкрито апеляційне провадження у справі.
25 травня 2026року ухвалою Дніпровського апеляційного суду справу призначено до судового розгляду без повідомлення учасників справи.
Про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про отримання документів в електронному суді.
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до положень частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зустрічного забезпечення або зміни чи скасування зустрічного забезпечення.
Учасники справи у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.
Задовольняючи частково заяву про зустрічне забезпечення позову, суд першої інстанції надважливого значення надав наявності підстав для застосування зустрічного забезпечення, однак у розмірі, який є співмірним фактично понесеним та доведеним витратам відповідача, що забезпечує баланс інтересів сторін та відповідає меті цього процесуального інституту. 
Дослідивши наявні в цивільній справі документальні докази апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення так як судом першої інстанції при постановленні ухвали додержані норми процесуального права.
Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції 
Відповідно до частин першої, другої статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.
Метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. На відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.
Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову /частина четверта статті 154 ЦПК України/.
Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову /частина п`ята статті 154 ЦПК України/.
Зустрічне забезпечення це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Воно має на меті зберегти певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів за заявою позивача.
Єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.
За встановлених судом першої інстанції обставин, заявником наведено обставини щодо понесення витрат на охорону майна та оплату електроенергії, які обумовлені необхідністю забезпечення належного збереження спірного майна у зв`язку із зупиненням його реалізації як заходом забезпечення позову, що свідчить про наявність об`єктивного ризику виникнення у відповідача ОСОБА_1 збитків, що перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із застосованими судом заходами забезпечення позову.
Тож суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для зустрічного забезпечення позову, 
Водночас слушно зауважив, що заявлений представником відповідача розмір зустрічного забезпечення у сумі 1 293 515,00грн, який відповідає вартості всього арештованого майна, не узгоджується із критеріями співмірності, оскільки не підтверджений належними і допустимими доказами можливості заподіяння збитків саме у такому розмірі у майбутньому; фактично спрямований на гарантування повного задоволення можливих майнових інтересів відповідача, які виникнуть у майбутньому, що вочевидь виходить за межі правової природи зустрічного забезпечення.
Та з матеріалів заяви вбачається, що відповідачем фактично понесено реальні витрати на: охорону майна — близько 35000,00грн та оплату електроенергії — близько 200000,00грн. Зазначені витрати мають ознаки реальних (фактично понесених), необхідних та безпосередньо пов`язаних із забезпеченням збереження майна в умовах дії заходів забезпечення позову, а відтак підлягають врахуванню судом при визначенні розміру зустрічного забезпечення.
Суд апеляційної інстанції вважає, що вжитий захід зустрічного забезпечення позову відповідає вимогам співмірності, розумності та збалансованості інтересів сторін.
Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, Благодійна організація «Благодійний фонд «Незламна Варта»посилалась на те, що відповідач звернувся до суду із клопотанням про застосування зустрічного забезпечення лише 11 листопада 2025року, тобто через 21 день після забезпечення позову ухвалою від 20 жовтня 2025року, тобто з порушенням встановлених ч. 8 ст. 154 ЦПК України строків, що не можна вважати розумним. 
Проте такі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно ч. 8 ст. 154 ЦПК України, строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення. 
Апеляційний суд наголошує, що вказана норма процесуального закону регулює строки саме надання (виконання) зустрічного забезпечення, у разі порушень яких, якщо особа не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення /частина 10 статті 158 ЦПК України/ та не стосується строків звернення із заявою про застосування зустрічного забезпечення позову.
Посилання апеляційної скарги на те, що взяття за основу витрачених відповідачем коштів на охорону нерухомого майна та сплату електроенергії, що використана у цьому нерухомому майні у занадто завищеному розмірі не є підставою для застосування зустрічного забезпечення, є необґрунтованими, оскільки у даній справі суд першої інстанції врахував саме реальні (фактично понесені), необхідні та безпосередньо пов`язані із забезпеченням збереження майна в умовах дії заходів забезпечення позову витрати відповідача, чим цілком забезпечив баланс інтересів сторін.
Твердження апеляційної скарги про те, що тимчасове зупинення реалізації майна не спричиняє збитків стягувачу, а запропонований спосіб зустрічного забезпечення не відповідає заходу забезпечення позову, порушує принципи пропорційності та справедливого балансу інтересів не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, в повному обсязі були проаналізовані судом першої інстанції та не спростовують наявність підстав для застосування зустрічного забезпечення позову. 
Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо тлумачення норм процесуального права на свій розсуд, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки місцевого суду, який їх обґрунтовано спростував.
Згідно статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Ніщо не вказує на те, що судом не дотримано принципу рівності, що витікає із змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Водночас, заявником апеляційної скарги не підтверджено жодних порушень норм процесуального права, через які він не зміг повною мірою реалізувати свої процесуальні права чи які би призвели до ухвалення незаконного рішення, оскільки судом першої інстанції створені умови для того, щоб скаржник надав пояснення та докази щодо обставин, на які він посилався як на підставу своїх заперечень.
З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог процесуального права та не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Сукупність вищезазначених обставин та положень закону дають підстави вважати, що суд першої інстанції не порушив вимог процесуального закону, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу – без змін.
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 
У Х В А Л И В:
Залишити без задоволення апеляційну скаргу Благодійної організації «Благодійний фонд «Незламна Варта».
Ухвалу Новокодацького районного суду міста Дніпра від 23 січня 2026року про зустрічне забезпечення позову– залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне судове рішення складено 10 червня 2026року.

Судді: