479/1222/25
2/479/106/26
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
(заочне)
06 травня 2026 року смт.Криве Озеро
Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого – судді  Репушевської О.В.,
за участі: секретаря судового засідання  Мардар Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Криве Озеро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №479/1222/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у ч а с н и к и с п р а в и :
позивач    ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА",
представник позивача  Столітній М.М.,
відповідач     ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 10 серпня 2024 року між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та  ОСОБА_1 було укладено договір кредиту №1571096. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ", ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, ОСОБА_2 має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" за договорами кредиту в загальному розмірі 32000 грн. Крім того, в порядку ч.ч.10, 11 ст.265 ЦПК України, просив зазначити у рішенні суду про те, що (особі), яка здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) – s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3 % річних: С* 3:100: 365 * Дн., де С – сума основного боргу; 3 – 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 – кількість днів у році; Дн. – кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ", також витрати понесені ним по сплаті судового збору та на правничу допомогу.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно заяви позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив не надав, тому суд у відповідності до ст.280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Положеннями ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 10 серпня 2024 року між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та ОСОБА_1 , за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "СЛОН КРЕДИТ", укладено договір №1571096 про надання споживчого кредиту по продукту "Комфортний".
Відповідно до положень п.п.1.3, 1.4 договору сума кредиту складала 5000 грн. Строк кредиту 360 днів. Дата повернення кредиту та оплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживачів та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до договору.
Згідно положень п.1.5.1. договору стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується:- у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 договору.
За положеннями п.2 Кредитного договору кошти кредиту надаються ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.
Додатком №1 до вказаного вище договору від 22 квітня 2024 року погоджена Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
Зазначений договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором "В770".
ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, що підтверджується листом ТОВ "Пейтек" вих.20250115-2115 від 15 січня 2025 року, відповідно до якого було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ "Слон кредит": 22 квітня 2024 року 13.55 год. на суму 5000,00 грн..
Факт перерахування кредиту на рахунок відповідача підтверджується інформацією за договором, яка надійшла з АТ КБ "Приват Банк" № 20.1.0.0.0/7-251006/76610-БТ від 08 жовтня 2025 року, згідно якої на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_2 , на яку 22 квітня 2024 року здійснено переказ коштів на суму 5000 грн.
24 грудня 2024 року ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" уклало з ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" Договір факторингу №24122024, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №1571096 від 10 серпня 2024 року.
Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 24 грудня 2024 року до договору факторингу ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" набуло грошової вимоги до відповідача в сумі 32000 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 18450 грн. - сума заборгованості за відсотками, штрафні санкції 8550 грн.
Положеннями ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.
Відповідно до положень ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно положень ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до положень ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно положень ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно положень ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
Положеннями ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості, розмір якої встановив суд.
Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до задоволення розмірі 32000 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 18450 грн. - сума заборгованості за відсотками, штрафні санкції - 8550 грн..
При цьому не вбачається підстав для нарахування інфляційних втрат 3% річних в порядку, передбаченому ч.ч.10,11 ст.265 ЦПК України.
Відповідно до положень ч.ч.10,11 ст.265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.
Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.
З аналізу наведених норм вбачається, що суд наділений правом, а не обов`язком у рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості до моменту виконання рішення відсотків або пені.
Крім того наведена вище стаття є нормою процесуального права, не містить імперативного характеру, тобто у суду не має обов`язку задовольняти вимогу щодо автоматичного нарахування відсотків або пені до моменту виконання судового рішення.
У зв`язку із задоволенням основних позовних вимог, відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 422,40 грн..
Вирішуючи вимоги позивача щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн., суд зазначає наступне.
Положеннями ч.ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. При цьому, законодавство не наводить форму та вимоги до документа, який підтверджує факт сплати клієнтом адвокатського гонорару.
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: Договір про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року; ордер про надання правничої допомоги серії АІ №1969372, акт №9614 прийому-передачі виконаних робіт, заявку №19614 на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що у відшкодуванні витрат на правничу допомогу слід відмовити з огляду на їх недоведення.
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.526-527, 610, 611, 1054 ЦК України, ст.ст.142, 259, 263-265, 274-279, 280-284, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" заборгованість за кредитним договором у розмірі 32000 грн., та витрати по сплаті судового збору 2422,40 грн..
В решті позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя :