Справа № 199/13169/25
(2/199/1126/26) 

РІШЕННЯ
Іменем України

21.05.2026 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Мацак А.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та пені -
ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та пені. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони мають спільних дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходяться на утриманні позивача.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.10.2013 року шлюб між сторонами було розірвано.
21 грудня 2017 року між сторонами було укладено договір про сплату аліментів, що посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Швецовою Н.В. за реєстровим №1953.
За змістом п.2 вищевказаного договору відповідач взяв на себе обов`язок сплачувати аліменти на утримання обох дітей в наступних розмірах та порядку:
- у 2018 році – 2000 гривень щомісячно, з урахуванням індексації, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; 
- у 2019 році – 3000 гривень щомісячно, з урахуванням індексації, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; 
- з 2020 року по 14 квітня 2028 року – 4000 гривень щомісячно, з урахуванням індексації, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; 
- з 15 квітня 2028 року по 19 червня 2030 року – 2000 гривень щомісячно, з урахуванням індексації, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Аліменти відповідач повинен був сплачувати не пізніше 20 числа кожного місяця за поточний місяць шляхом перерахування сум аліментів на відкритий картковий рахунок на ім`я позивачки в АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Втім, відповідач своїх зобов`язань за вказаним договором не виконував в результаті чого утворилася заборгованість.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2024 року з відповідача на користь позивача були присуджені до стягнення 188000 грн. заборгованості зі сплати аліментів, яка утворилася у строк до 28.02.2023 року, а також 100000 грн. пені за період з січня 2018 року по лютий 2023 року, а всього 288000 грн. Рішення набрало законної сили та було звернуте до примусового виконання. 
Натомість, незважаючи на вказане рішення суду, відповідач і надалі продовжує свідомо ухилятись від сплати як поточних аліментів, так і простроченої суми.
Загальний розмір боргу, який утворився за період з 01.03.2023 року по 31.08.2025 року включно становить 112000 грн.
Розмір пені за період з 01.03.2023 року по 31.08.2025 року включно становить 530320 грн. але, зважаючи що розмір пені значно перевищує суму 100 відсотків заборгованості, що утворилася за цей період, позивач вважає можливим просити суд про стягнення з відповідача пені у розмірі 100% від суми боргу.
Ухвалою суду від 22 грудня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.
Представником відповідача подані пояснення на позов, у яких зазначається, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідач зазначає, що не сплачував аліменти, оскільки згідно п. 2 Договору про сплату аліментів на дітей, аліменти повинні бути сплачені батьком не пізніше 20 числа кожного місяця за поточний місяць шляхом перерахування сум аліментів на відкритий картковий рахунок на ім`я матері в АТ КБ «ПРИВАТБАНК». У разі зміни карткового рахунку мати зобов`язана повідомити про це батька протягом 14 днів з моменту його зміни. 
Відповідач вносив оплату на картковий рахунок позивача, що підтверджується квитанціями, однак усі здійснені грошові операції не відбувались, а грошові кошти повертались без зарахування на картковий рахунок позивача. Відповідачу стало відомо, що причиною такого повернення коштів є можливе закриття карткового рахунку позивача, у зв`язку з чим, представником позивача було подане клопотання про витребування доказів, а саме витребувати від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (ЄДРПОУ 14360570, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д) належним чином завірені документи – довідку про відкриття/закриття/зміну карткового рахунку № НОМЕР_1 , анулювання картки із вказаним номером, чинності картки із вказаним номером, відкритої на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , яке суд задовольнив.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони мають спільних дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходяться на утриманні позивача.
21 грудня 2017 року між сторонами було укладено договір про сплату аліментів, що посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Швецовою Н.В. за реєстровим №1953.
За змістом п.2 вищевказаного договору відповідач взяв на себе обов`язок сплачувати аліменти на утримання обох дітей в наступних розмірах та порядку:
- у 2018 році – 2000 гривень щомісячно, з урахуванням індексації, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; 
- у 2019 році – 3000 гривень щомісячно, з урахуванням індексації, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; 
- з 2020 року по 14 квітня 2028 року – 4000 гривень щомісячно, з урахуванням індексації, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; 
- з 15 квітня 2028 року по 19 червня 2030 року – 2000 гривень щомісячно, з урахуванням індексації, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2024 року з відповідача на користь позивача були присуджені до стягнення 188000 грн. заборгованості зі сплати аліментів, яка утворилася у строк до 28.02.2023 року, а також 100000 грн. пені за період з січня 2018 року по лютий 2023 року, а всього 288000 грн. Рішення набрало законної сили та було звернуте до примусового виконання. 
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до частини першої, другої статті 141 СК України мати батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно зістаттею 189СК України , батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.
У разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 N 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів «, згідно з ч. 1 ст. 181 СК способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК. Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч. 2 ст. 184 того ж Кодексу.
Як зазначено у Постанові ВС від 15 вересня 2023 року у справі № 759/23686/20 (провадження № 61-3103св23) , порядок стягнення аліментів за виконавчим написом нотаріуса не може бути перешкодою для звернення за захистом порушених прав до суду щодо стягнення заборгованості за аліментами, які сплачуються на підтсаві ст. 189 СК України. Законодавець передбачив додаткову можливість стягнення аліментів за виконавчим написом нотаріуса саме в інтересах дітей з метою спрощення процедурних питань, проте цим не обмежив право на судовий захист.
Загальний розмір боргу по аліментам, який утворився за період з 01.03.2023 року по 31.08.2025 року включно становить 112000 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. 
При цьому суд не враховує доводи відповідача про сплату аліментів за спірний період, оскільки у наданих відповідачем квитанціях про грошові перекази на користь позивача відсутні призначення платежу як сплата аліментів за спірний період.
Щодо позовних вимог про стягнення пені суд приходить до наступного висновку.
Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»(п. 22) роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.
Тобто формула така: заборгованість за місяць, помножена на кількість днів заборгованості, помножена на 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1%.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.
Відповідний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року за результатами розгляду справи № 333/6020/16-ц.
Договором, укладеним між сторонами про сплату аліментів, передбачено, що аліменти повинні бути сплачені батьком не пізніше 20 числа кожного місяця за поточний місяць шляхом перерахування суми аліментів на відкритий на ім`я матері картковий рахунок НОМЕР_1 в ПАТ «ПриватБанк». У разі зміни карткового рахунку мати зобов`язана повідомити про це батька протягом 14 днів з моменту його зміни.
Згідно інформації АТ КБ «ПриватБанк», наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів, договір на відкриття карткового рахунку НОМЕР_1 розірваний, рахунок закритий 15.09.2024 року клієнтом ОСОБА_1 .
Доказів того, що позивач надала відповідачу інший рахунок, як передбачено умовами договору, позивачем суду не надано, отже суд не може покладати на відповідача відповідальність у вигляді пені за не сплату аліментів в період з 15 вересня 2024 року по 31 серпня 2025 року, оскільки заборгованість по аліментам виникла не з вини відповідача, а тому відмовляє у задоволенні позивних вимог про стягнення пені за вказаний період.
В іншій частині суд погоджується з розрахунком позивача щодо пені за період з 01.03.2024 року по 14.09.2024 року, проте оскільки розмір пені значно перевищує розмір заборгованості, який виник станом на 14.09.2024 року, суд вважає за доцільне згідно вимог ст.196 СК України стяґнути пеню у розмірі заборгованості по сплаті аліментів, яка виникла станом на 14.09.2024 року, а саме в розмірі 74000 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь:
- держави в розмірі 1331, 20 грн.;
- на користь позивача в розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст. 196 СК України, ст.ст. 141,258-259, 263-265, ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та пені,- задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей за період 01 березня 2023 року по 31 серпня 2025 в розмірі 112000 грн., пеню за період 01 березня 2023 року по 14 вересня 2024 включно в розмірі 74000 грн.., а також судовий збір в розмірі 1211,20 грн., а всього 187211 (сто вісімдесят сім тисяч двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1331,30 грн.
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги.

Суддя В.В.Руденко