Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2658/21 
номер провадження 2/695/52/26

30 квітня 2026 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі: 
головуючого – судді Середи Л.В.,
за участю: 
секретаря – Оніщенко Н.В.
позивача – ОСОБА_1 ,
представників відповідача 
ТОВ «Черкасиенергозбут» – Бігун Л.А., Нерівного О.І., 
представника відповідача
ТОВ «Черкасиобленерго» – Юхимець В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут», Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго», про захист прав споживача, 
В С Т А Н О В И В :
У вересні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Черкасиенергозбут» в особі Золотоніського центру обслуговування споживачів; ПАТ «Черкасиобленерго» в особі відокремленого структурного підрозділу «Золотоніські енергетичні мережі» про захист прав споживача у якому просив:
- визнати незаконними дії відповідачів по визначенню заборгованості побутовому споживачу - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 ) за спожиту електричну енергію станом на 01.07.2021р. в розмірі 26 199,09грн.;
- визнати незаконними дії відповідача ТОВ «Черкасиенергозбут» по надісланню побутовому споживачу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 ) попередження від 25.08.21р. № 1/20/09 про припинення (обмеження) повного (часткового) постачання електричної енергії та визначення заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію за період з січня 2019р. по червень 2021р. в розмірі 24 337,2грн.
- визнати безпідставно нарахованим борг за спожиту позивачем ОСОБА_1 електричну енергію станом на 01.07.2021р. в розмірі 26 199,09грн. за період з 01.06.2015р. до 30.06.2021р. включно;
- зобов`язати відповідачів списати з особового рахунку позивача ОСОБА_1 № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) донараховану йому заборгованість в розмірі 26 199,09 грн.
Позовні вимоги, з урахуванням доповнених підстав позову, позивач обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку садибного типу по АДРЕСА_1 . 07.07.2021 позивач отримав рахунок за електроенергію за червень 2021р. відповідно до якого сума коштів, що підлягала до сплати становила 26 187,84 грн. виходячи з показника лічильника – 43 272. Позивач зазначає, що протягом тривалого періоду (з 2015 по 2021 роки) оператор системи розподілу (Відповідач-2) не здійснював контрольного зняття показів лічильника, а показник лічильника 43272 був станом не на 01.06.2021, а на 01.09.2015. Відсутність регулярного контролю призвела до накопичення розрахункового обсягу енергії, який не відповідає динаміці реального споживання. Також позивач вважає неправомірним віднесення всього обсягу виявленої різниці показів (15 588 кВт) до одного розрахункового періоду (червень 2021 року). Така дія призвела до застосування найвищого тарифу, що діяв на момент виявлення показів, замість розподілу цього обсягу по періодах фактичного споживання, коли діяли значно нижчі тарифи та пільгові норми (наприклад для населення , яке проживає в сільській місцевості діяв тариф 45,6 кВт, а також в період з 01.07.2018 по 31.12.2020 перші 100 кВт = 90 коп.). Відтак, позивач, посилаючись на п. 4.18 ПРРЕЕ, який вказує, що у разі зміни тарифів оплата заборгованості має здійснюватися за цінами, що діяли у період, за який сплачується борг, вважає, що таким перерахунком відповідачі проігнорувавши цей принцип, штучно збільшили фінансове навантаження на споживача, застосувавши ціни 2021 року до енергії, спожитої у попередні роки. Крім того, позивачу було надіслано попередження про припинення постачання електричної енергії, яке позивач вважає засобом тиску та формою зловживання монопольним становищем, оскільки сума заборгованості є спірною, а дії енергопостачальника щодо її нарахування — непрозорими та документально не підтвердженими та які оскаржують ся в суді. 
На підставі зазначеного, позивач вказує, що вимога про визнання заборгованості безпідставною та зобов`язання провести перерахунок шляхом списання некоректно нарахованих сум є ефективним способом захисту порушеного права споживача в судовому порядку, а тому позивач просить суд захистити його права як слабшої сторони у договорі приєднання, визнати дії відповідачів незаконними та зобов`язати їх привести стан особового рахунку у відповідність до фактичних показів та діючих у відповідні періоди тарифів.
Ухвалою суду від 10.09.2021 відкрито провадження у даній справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
У жовтні 2021 року ПАТ «Черкасиобленерго» подало до суду відзив на позовну заяву у якому заперечувало проти доводів позивача вказуючи, що внаслідок реформування енергетичної галузі, з 01.01.2019 ПАТ «Черкасиобленерго» виконує виключно функції Оператора системи розподілу (ОСР). Його компетенція обмежується технічним забезпеченням розподілу енергії та здійсненням комерційного обліку (фіксацією показів), тоді як розрахунок вартості та виставлення рахунків є виключною прерогативою Постачальника. З 01.01.2019 постачальником універсальних послуг на території Черкаської області є ТОВ «Черкасиенергозбут». Відповідно споживачі, які використовували електричну енергію до 01.01.2019 повинні оплатити її вартість на особові рахунки відокремлених структурних підрозділів ПАТ «Черкасиобленерго» та, відповідно, розраховуватися за всю використану електричну енергію до 01.01.2019. Відповідач вказує, що станом на 01.04.2015 покази лічильника позивача становили 42632 кВт, а станом на 21.12.2018 – 43259 кВт, відтак позивач за квітень 2015 - грудень 2018 спожив 627 кВт, які були нараховані по тарифах, що діяли у періоди за який сплачується борг. ТОВ «Черкасиенергозбут» не є правонаступником ПАТ «Черкасиобленерго», а тому споживачі, які використовували електричну енергію до 01.01.2019 року мали б оплатити її вартість на особові рахунки відокремлених структурних підрозділів ПАТ «Черкасиобленерго», а надалі, розраховуватися за всю використану електричну енергію зі своїм постачальником, тобто з ТОВ «Черкасиенернорзбут». У даній справі позивач станом на 01.01.2019 повністю розрахувався з ПАТ «Черкасиобленерго» та в подальшому, тобто після 01.01.2019 постачальником електричної енергії позивачу став ТОВ «Черкасиенергозбут», який розраховував кількість використаної електроенергії з показників 43259 кВт. Станом на 30.06.2021 позивач передав показники лічильника 58860 кВт, зазначений показник лічильника позивач не оскаржує, факт його передачі не заперечує. Таким чином позивачу правомірно було перераховано кількість спожитих кіловат помісячно за попередній період, а припущення позивача про необхідність розподілу спожитих 15 588 кВт на період з 01.09.2015 по 01.07.2021 є цілком безпідставним. 
ТОВ «Черкасиенергозбут» у вересні 2022 надало до суду відзив на позовну заяву з уточненими підставами позову, у якій відповідач позовні вимоги не визнав та вказав, що 02.01.2019 ТОВ «Черкасиенергозбут» відкрило особовий рахунок за об`єктом споживача ОСОБА_1 та уклало договір про постачання електричної енергії шляхом фактичного споживання електричної енергії. 22.07.2021 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з зверненням у якому висловив незгоду з виставленим рахунком за червень 2021 року. 29.07.2021 ТОВ «Черкасиенергозбут» надало відповідь №646 від 29.07.2021 на звернення позивача в якому рекомендувало ОСОБА_1 звернутися до Золотоніської філії ПАТ «Черкасиобленерго» з метою уточнення відомостей щодо обсягу спожитої електричної енергії та у разі коригування таких обсягів відповідачем буде здійснено відповідне коригування вартості спожитої електричної енергії за червень 2021 року. Також відповідач у відзиві вказує, що ТОВ «Черкасиенергозбут» провело перерахунок вартості спожитої електричної енергії позивачем та зняло з нарахування 1 861,86 грн. (з січня 2019 по грудень 2020 період по який діяв пільговий тариф 0,9 грн), внаслідок чого заборгованість за спожиту електричну енергію зменшилась до 24 337,23 грн. Відповідач зазначає, що згідно з п. 8.6.2 Кодексу комерційного обліку електричної енергії (ККОЕЕ), саме на побутового споживача покладено імперативний обов`язок щомісяця зчитувати фактичні покази лічильника та надавати їх Оператору системи розподілу. Позивач протягом тривалого часу (з 2019 по 2021 рік) ігнорував цей обов`язок, що унеможливило відображення реального щомісячного споживання в базах даних ОСР. За відсутності фактичних даних від споживача, відповідач здійснював нарахування «розрахунковим шляхом» за значенням середньодобового споживання (п. 8.6.5 ККОЕЕ). Це призвело до того, що в системі відображалися мінімальні обсяги, які суттєво відрізнялися від реальних. Після отримання у червні 2021 року фактичних показів лічильника (58860), які позивачем не оскаржуються, Оператор системи розподілу був зобов`язаний провести коригування обсягів. Різниця між останнім зафіксованим (у 2018 році) та поточним показником склала 15 588 кВт. Відповідач категорично заперечує твердження позивача про необхідність розподілу цього обсягу з 2015 року та вважає, що весь обсяг у 15 588 кВт було фактично спожито саме у період з 01.01.2019 по 01.07.2021, що виключає можливість перерахунку за тарифами, що діяли до 2019 року. Також відповідач посилається на те, що оплата рахунку за червень 2021 повинна була бути здійснена до 20 липня 2021 року, а оскільки така здійснена не була, то на виконання вимог п. 7.5 Правил роздрібного ринку електроенергії позивачу було направлено попередження №1/20-09 від 25.08.2021 про необхідність сплати заборгованості за січень 2019-червень 2021 року на суму 24 337,23 грн. Таким чином направлення вказаного попередження було здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства.
Ухвалою суду від 11.11.2022 підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та зазначив, що споживання електричної енергії здійснюється ним на підставі договору приєднання, умови якого він не змінював, продовжуючи користуватися послугами енергопостачання. Щодо систематичності передачі показників лічильника Позивач повідомив, що не може підтвердити дати та обсяги переданих даних за весь період споживання, однак наголосив, що останній фактично зафіксований та визнаний ним показник станом на грудень 2018 року становив 43259. Позивач заперечував проти належності та допустимості «завдання на обхід» від 31.12.2018 як доказу, що підтверджує обсяг споживання на момент реформи ринку, вказавши на суттєві дефекти цього документа, а саме: документ датований 31.12.2018, проте запис про фактичне проведення обходу містить дату «10 грудня 2018 року», що свідчить про вчинення реєстраційної дії за 21 день до офіційного формування завдання; у документі не вказано прізвище працівника, який нібито здійснював огляд лічильника, та відсутній його особистий підпис, що нівелює персональну відповідальність за достовірність внесених даних; у графі «підпис абонента» відсутній підпис позивача ( ОСОБА_1 ) або будь-які відмітки про його відмову від підпису чи недопуск контролера до приладу обліку. Документ містить рукописні виправлення та дописки, які не завірені у встановленому порядку, а результати обходу не підкріплені фотофіксацією показників лічильника, що унеможливлює перевірку їхньої достовірності судом. Обґрунтовуючи свою позицію, позивач просив суд врахувати правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 22.10.2025 у справі № 134/243/24. Згідно з цим висновком, акти нарахування (обходу), складені без участі споживача та без належних доказів його ознайомлення з результатами фіксації показів, є неналежними доказами. Крім того, недоліки оформлення документа (написи поверх таблиць, відсутність фотознімків) позбавляють такий доказ статусу беззаперечного та допустимого. На підставі викладеного, позивач стверджує, що відповідачами не надано належного обґрунтування періоду виникнення заборгованості та прозорого розрахунку її суми, що є самостійною підставою для визнання таких нарахувань безпідставними.
У судовому засіданні представники ТОВ «Черкасиенергозбут» Бігун Л.А., Нерівний О.І. проти задоволення позову заперечували, з підстав, які вказані у відзиві на позовну заяву, крім того посилалися на строки позовної давності та вказували, що позивачем оплачувалися кошти за показники, які були вказані раніше, а тому останній мав би контролювати такі показники та у випадку виявлення невідповідності повідомляти відповідачів, чого із невідомих суду причин не робив.
Представник ПАТ «Черкасиобленерго» Юхимець В.М. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, зазначив, що станом на 01.01.2019 (дату початку діяльності постачальника універсальних послуг) за об`єктом позивача було зафіксовано показник лічильника 43259. Вказане значення стало базовим для подальших розрахунків між споживачем та ТОВ «Черкасиенергозбут». Дані про цей показник були отримані фахівцями товариства у грудні 2018 року під час масового зняття показів (завдання на обхід). Відсутність підпису споживача у завданні на обхід представник пояснив специфікою виробничого процесу, що охоплював одночасну перевірку тисяч абонентів, що робило фізичне отримання підпису кожного споживача технічно складним. Також представник наголосив, що ситуація з виникненням великого обсягу недоплаченої енергії стала наслідком тривалого та систематичного невиконання позивачем вимог п. 8.6.2 ПРРЕЕ щодо щомісячної передачі фактичних показів лічильника. Оскільки позивач не звітував про реальне споживання, система здійснювала нарахування за середньодобовими значеннями, які не відповідали дійсності. Лише у червні 2021 року, після передачі позивачем фактичного показника 58860, було виявлено реальну різницю в обсязі 15 588 кВт, яку відповідач-2, діючи в межах повноважень, пропорційно розподілив на весь період несистематичного передавання даних (з 01.01.2019 по червень 2021 року). Також звернув увагу суду на те, що позивач фактично не оспорює цифри, зафіксовані в базі даних за період з 2015 по 2018 рік, які були детально оголошені у судовому засіданні. За твердженням представника відповідача, позиція позивача є суперечливою: визнаючи обсяги споживання, він водночас вимагає їх перерахунку за невизначеним алгоритмом. Представник підкреслив, що суд не може зобов`язати здійснити перерахунок за період з 01.06.2015 по 30.06.2021, оскільки правові підстави для цього відсутні, а самі вимоги позивача не підкріплені жодним нормативним розрахунком. 
Суд, заслухавши доводи позивача та представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Судом встановлено, що з 01.01.2019 року ПАТ «Черкасиобленерго» виконує функції з розподілу електричної енергії згідно ліцензії на підставі постанови НКРЕКП № 1447 від 16.11.2018 року.
У свою чергу з 01.01.2019 року ТОВ «Черкасиенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Черкаської області відповідно до абз. 4 п. 13 розділу XVII ЗУ «Про ринок електричної енергії» та додатку 3 до постанови НКРЕКП від 26.10.2018 №1268 «Про затвердження методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до ЗУ «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території».
02.01.2019 ТОВ «Черкасиенергозбут» відкрило особовий рахунок за об`єктом споживача ОСОБА_1 та укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії.
ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання та розподілу електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок побутового споживача електроенергії № НОМЕР_1 , що стверджується доданим до матеріалів справи рахунком за електроенергію за червень 2021 року.
Із вказаного рахунку, що був наданий позивачем до позовної заяви вбачається, що споживачу за червень 2021 року до сплати виставлено рахунок у розмірі 26 199,09 грн, при цьому у рахунку вказано, що показник лічильника за 01.06.2021 становить 43 272, а за 01.07.2021 показник лічильника склав уже 58 860, тобто різниця склала 15 588 кВт.
Позивач скерував до ТОВ «Черкасиенергозбут» в особі Золотоніського центру обслуговування споживачів ТОВ «Черкасиенергозбут» звернення щодо усунення порушення та відновлення прав та законних інтересів споживача, у якій вказав, що показ лічильника 43272 був станом не на 01.06.2021, а станом на 01.09.2015. Також вказував, що станом на 01.07.2021 заборгованість за спожиту електроенергію становила 11 147.04 грн. оскільки така заборгованість мала б розраховуватись з 2015 року з урахуванням вартості спожитої електроенергії станом на час її споживання, та з урахуванням строку позовної давності, який поширюється на період з 01.09.2015 по 30.06.2018.
Крім того позивач направив звернення до ПАТ «Черкасиобленерго» в особі Золотоніського РЕМ де вказав, що посадові особи Золотоніського центру обслуговування споживачів ТОВ «Черкасиенергозбут» повідомили його , що показник лічильника 43272 надали їм контролери Золотоніського РЕМ , а тому він просить надати розрахунок заборгованості побутового споживач за за рахунком НОМЕР_1 за спожиту електричну енергію станом на 01.07.2021 з обов`язком зазначеннмя показників лічильника станом на 01.06.2021 та 01.09.2015, обсягу спожитої енергії за вказаний період та тарифи, які діяли у вказаному періоді.
Відповідно до відповіді ТОВ «Черкасиенергозбут» за вих. №646 від 29.07.2021 на звернення позивача, розрахунки між споживачами та ТОВ «Черкасиенергозбут» здійснюються за даними, отриманими від оператора системи розподілу ПАТ «Черкасиобленерго». Згідно інформації отриманої від оператора системи розподілу ПАТ «Черкасиобленерго» по особовому рахунку № НОМЕР_1 у червні 2021 року було спожито електричну енергію в обсязі 15 588 кВт/год на загальну суму 26 187,84 грн, а також станом на 31.05.2021 існувала заборгованість у розмірі 11,25 грн.
До відзиву на позовну заяву ТОВ «Черкасиенергозбут» надав до суду копію листа до ПАТ «Черкасиобленерго» про надання інформації щодо достовірності (правильності) зняття показів засобів обліку електричної енергії та визначення обсягів спожитої електричної енергії у якому просили передати електропостаальнику фактичні дані комерційного обліку по ОСОБА_1 за р/р НОМЕР_1 з січня 2019 по 30.06.2021 з наданням підтверджуючих документів.
Згідно відповіді від 28.07.2021 за №414 ПАТ «Черкасиобленерго» наданої на лист ТОВ «Черкасиенергозбут» споживач ОСОБА_1 надіслав фото приладу обліку №0018385 СОЕ-5020 д/п 10.03.2008 з показником 05860.9. Статус від 30.08.2019 - тимчасово не проживаючий. Після звернення споживача 23.07.2021 було проведено перерахунок спожитої електричної енергії з січня 2019 року по червень 2021 року включно. У вказаному листі наведено розрахунок споживання електроенергії з січня 2019 по червень 2021 згідно якого у період з січня 2019 по грудень 2020 спожито 520 кВт/год щомісячно, а в період з січня 2021 по червень 2021 включно 518 кВт/год. Також до вказаного листа додано фото лічильника, дані якого неможливо прочитати, окрім показника 58860.
ТОВ «Черкасиенергозбут» 30.07.2021 скерувало ще одного листа позивачу за вих. №1854/01/01 всякому, посилаючись на вказані дані ТОВ Золотоніської філії ПАТ «Черкасиобленерго» зазначило, що на підстав здійсненого перерахунку обсягу спожитої електричної енергії оператором системи розподілу Золотоніською філією ПАТ «Черкасиобленерго» по об`єкту побутового споживача ОСОБА_1 (о/р НОМЕР_1 ) ТОВ «Черкасиенергозбут» одночасно у липні 2021 року також було здійснено перерахунок вартості спожитої електричної енергії, внаслідок чого сума заборгованості за спожиту електричну енергію зменшилась на 1 861,86 грн. та становить 24 337,23 грн.
25.08.2021 ТОВ «Черкасиенергозбут» скерувало позивачу попередження за №1/20-09 про припинення (обмеження) повного (часткового) постачання електричної енергії в якому вказало, що електропостачальник припиняє (обмежує) повністю (частково) постачання електричної енергії за пдістаовю : заборгованістю з оплати за спожиту електричну енергію, сума заборгованості з оплати за електричну енергію відповідно до умов договору з постачальником о/р № НОМЕР_1 , складає 24337,2 грн., період заборгованості січень-червень 2021 року.
До відзиву на позовну заяву ПАТ «Черкасиобленерго» надало завдання на обхід №4 від 31.12.2018 у якому зазначено, що станом на 01.04.2015 покази лічильника позивача становили 42632 кВт, а станом на 31.12.2018 покази лічильника становили 43259 кВт.
Інші докази по суті спору в матеріалах справи відсутні.
Як вбачається із змісту відзиву ТОВ «Черкасиенергозбут» наполягає, що він діяв згідно з затвердженими Правилами роздрібного ринку електричної енергії та здійснив всі необхідні перерахунки на основі даних отриманих від оператора системи розподілу Золотоніської філії ПАТ «Черкасиобленерго». У свою чергу позивач, як споживач послуг не передавав показники лічильника жодним з доступних способів. Після коригування спожитої електричної енергії залишок заборгованості позивача склав 24 337,23 грн., однак позивач вказану суму не оплатив, а тому на його адресу було направлено відповідне попередження про припинення постачання електроенергії, що повністю відповідає вказаним вище Правилам роздрібного ринку електричної енергії.
ПАТ «Черкасиобленерго» свої заперечення на позов обґрунтовує тим, що позивач по 01.01.2019 повністю розрахувався з ПАТ «Черкасиобленерго» та ТОВ «Черкасиенергозбут» розпочав нарахування за використану електричну енергію з початкових показників 43259 кВт отриманих від ПАТ «Черкасиобленерго». Станом на 30.06.2021 позивач передав показники лічильника 58 860 кВт, зазначений показник лічильника позивач не заперечує та не оскаржує. Таким чином за підрахунками ПАТ «Черкасиобленерго» позивач з 01.01.2019 по 01.07.2021 використав 15 588 кВт. Оскільки позивач систематично ігнорує свій обовязхко по щомісячній передачі показів приладу обліку, виникла дана спірна ситуація. Крім того припущення позивача по необхідності розподілу 15 588 кВт на період з 01.09.2015 по 01.07.2021 є цілком безпідставним, оскільки позивач використав за період з 01.04.20158 по 31.12.2018 - 627 кВт, а за період з 01.01.2019 по 01.07.2021 – 15 588 кВт.
Надаючи оцінку таким доводам позивача та відповідача суд керується наступним.
Відповідно до статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що електропостачання належить до житлово-комунальних послуг.
Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. У свою чергу такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Положеннями частини 1 статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються договори, серед яких можуть бути і договір про надання послуг з розподілу, про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, тощо.
Частиною четвертою статті 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором. Оплата послуг з розподілу здійснюється за тарифами, які регулює Регулятор відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи на послуги з розподілу електричної енергії оприлюднюються операторами систем розподілу в порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.
Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку (ч. 6 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії»).
Споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів, дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів (ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії»).
Відповідно до частини першої статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, неподання або несвоєчасне подання звітності, передбаченої цим Законом, а також надання недостовірної інформації у такій звітності.
Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 N312 (ПРРЕЕ), врегульовано взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.
Пунктом 3.1.7 ПРРЕЕ передбачено, що договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.
Пунктом 5.1.19 Правил встановлено, у квартирах, будинках, приватних домогосподарствах або інших об`єктах індивідуального побутового споживача, розташованих за однією адресою, установлюється один засіб комерційного обліку (електролічильник) для побутових потреб незалежно від кількості господарських будівель.
За підпунктами 1, 20 п.5.5.5. ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів) та не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.
Відповідно до п. 8.6.1 VIII Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 311 (далі - Кодекс комерційного обліку), зчитування показів з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) відповідно до цього Кодексу та умов договору.
Відповідно до п. 8.6.2 Кодексу комерційного обліку індивідуальні побутові споживачі зобов`язані щомісяця зчитувати фактичні покази зі всіх лічильників, встановлених на об`єкті споживача, для яких відсутня можливість дистанційного зчитування даних, та надавати їх до кінця третього календарного дня місяця, що настає за розрахунковим, відповідному оператору системи розподілу або ППКО (у ролі ОЗД) у будь-який спосіб, передбачений ККОЕЕ.
Відповідно до приписів п. 6.5.1.-6.5.3., 6.5.10., 6.5.13. Кодексу комерційного обліку електричної енергії оператор системи зобов`язаний згідно з затвердженими графіками за місцем провадження господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії проводити: контрольний огляд ЗКО споживачів та зчитування даних з лічильників електричної енергії, де не забезпечено гарантоване щодобове автоматизоване дистанційне зчитування даних, не рідше одного разу на шість місяців; технічну перевірку вузлів обліку для непобутових та колективних побутових споживачів не рідше одного разу на три роки; технічну перевірку вузлів обліку для індивідуальних побутових споживачів не рідше одного разу протягом половини міжповірочного інтервалу лічильника, встановленого у вузлі обліку.
Контрольний огляд вузлів обліку та схем їх підключення у споживачів проводяться у присутності споживача або іншої особи, що допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи). Допускається здійснення ОСР та/або ППКО (у ролі ОЗД) контрольного локального зчитування показів лічильника у побутового споживача без його участі, якщо вузол обліку споживача встановлено на сходовій клітці, ввідно-розподільчих щитах (шафах) на фасаді будівлі чи спецконструкціях на межі земельної ділянки.
Під час здійснення контрольного огляду вузлів обліку та ЗКО має бути виконаний комплекс робіт (без використання спеціальних технічних засобів) щодо візуального обстеження цілісності засобів комерційного обліку (корпусу, скла, кріплення тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та пломбувального матеріалу та наявності відбитків їх тавр, проведені візуальна перевірка стану індикаторів магнітного та/або електричного полів, встановлених на/у ЗКО, виявлення самовільних підключень, а також зняття показів засобів комерційного обліку та перевірка часу годинників інтервальних засобів комерційного обліку.
Факт проведення контрольного огляду/технічної перевірки та пломбування/розпломбування має бути зафіксований актом контрольного огляду/технічної перевірки та актом пломбування/розпломбування із зазначенням результатів контрольного огляду/технічної перевірки/ пломбування/розпломбування, прізвищ та номерів службових посвідчень уповноважених представників оператора системи, які проводили контрольний огляд/технічну перевірку/пломбування/розпломбування, та інформації про інших осіб, які були присутні під час проведення контрольного огляду/технічної перевірки/ пломбування/розпломбування.
Акти контрольного огляду/технічної перевірки та пломбування/розпломбування складаються у паперовій або за згодою сторін в електронній формі із застосування програмно-технічних засобів та електронного підпису і підписуються всіма особами, які були присутні під час проведення контрольного огляду/технічної перевірки/пломбування/розпломбування.
У разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, мережами якого передається/розподіляється електрична енергія споживачу, порушень цього Кодексу або Правил роздрібного ринку, зокрема фактів безоблікового споживання електричної енергії, пошкодження чи зриву пломб, пломбувального матеріалу та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про збереження пломб, або пошкодження відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження ЗКО, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення відповідно до Правил роздрібного ринку.
Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судоми у передбачених цим кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Отже, з аналізу зазначених положень випливає, що сторони є рівними в поданні суду доказів, доведенні обставин, які мають значення для справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Зокрема позивач повинен довести обставини, викладені ним в позові, має подати докази на підтвердження цих обставин.
За змістом ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 1 ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права чи інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Вирішуючи вказаний спір по суті суд зазначає наступне.
Оцінюючи дії ПАТ «Черкасиобленерго» (Оператора системи розподілу), суд виходить з того, що саме на цей орган покладено імперативний обов`язок забезпечення достовірності та цілісності даних про обсяги спожитої енергії.
Відповідно до п. 6.5.1 ККОЕЕ, відповідач-2 зобов`язаний проводити контрольний огляд лічильника та зчитування фактичних даних не рідше одного разу на шість місяців. Проте судом встановлено, що протягом понад трьох років такий контроль не здійснювався, що є грубим порушенням технологічного циклу обліку. Жодних належних та допустимих доказів на спростування цього факту матеріали справи не містять.
Суд критично оцінює наданий ПАТ «Черкасиобленерго» розрахунок, оскільки він містить внутрішні логічні та фактичні суперечності:
Так, згідно з даними відповідача-2, за 45 місяців (2015–2018 рр.) позивач спожив лише 627 кВт (середньомісячно — 14 кВт), тоді як за наступні 30 місяців нарахування склали 15 588 кВт (середньомісячно — 520 кВт). Такий різкий стрибок споживання (у 37 разів) за відсутності доказів зміни технічних параметрів об`єкта чи збільшення потужності викликає обґрунтовані сумніви в об`єктивності обліку.
Крім того у листі ПАТ «Черкасиобленерго» від 28.07.2021 №414 вказано, що за травень 2021 року показник лічильника становив 58342, водночас у розрахунковому рахунку за червень 2021 року (о/р НОМЕР_1 ) зафіксовано показник на 01.06.2021 лише 43272. Наявність такої розбіжності у 15 070 кВт жоден із відповідачвів пояснити не зміг.
Суд не може прийняти як належний доказ «завдання на обхід» від 31.12.2018. Окрім суперечливих дат та відсутності підпису споживача чи ідентифікації контролера, у графі №18 щодо домоволодіння позивача міститься відмітка про складання акта, який, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, відповідачами суду наданий не був. Згідно з правовою позицією Верховного Суду (постанова від 22.10.2025 у справі №134/243/24), документи, складені ОСР в односторонньому порядку з порушенням процедури фіксації, не можуть бути підставою для визначення заборгованості.
Посилання відповідачів на те, що позивач нібито не оскаржував показник 58860 та навіть сам його передав, спростовуються матеріалами справи, зокрема численними зверненнями ОСОБА_1 до енергопостачальних організацій щодо незгоди з нарахованими обсягами, а також поясненнями наданими в судовому засіданні, що позивач ніяким чином не передава показники відповідачам. У свою чергу відповідачі не змогли повідомити суд яким чином були передані такі показники.
Щодо дій ТОВ «Черкасиенергозбут» (Постачальника), суд зазначає наступне.
Розрахунок вартості послуг має базуватися на принципах прозорості та відповідності тарифів періодам споживання. Відповідно до п. 4.18 ПРРЕЕ, у разі зміни тарифів оплата здійснюється за цінами, що діяли у період споживання енергії.
Всупереч вказаній нормі, постачальник, отримавши від ОСР непідтверджений обсяг у 15 588 кВт, первинно відніс його в повному обсязі до одного розрахункового періоду (червень 2021 року). Це призвело до штучного завищення вартості енергії через нівелювання пільгових тарифів (наприклад, тарифу на перші 100 кВт), які діяли у 2019–2020 роках. Подальший «коригуючий» перерахунок боргу до 24 337,23 грн був проведений виходячи із даних ПАТ «Черкасиобленерго», які, як вказано вище викликають обґрунтовані сумніви щодо їх належності.
Відтак, оскільки початкова точка обліку (показник на 01.01.2019) не доведена, а механізм розподілу енергії по місяцях є довільним і не ґрунтується на фактичних даних комерційного обліку, визначена відповідачами сума заборгованості є безпідставною та необґрунтованою.
Оскільки сума боргу не є доведеною та є спірною, надіслання попередження про припинення електропостачання є передчасним.
Розглядаючи вимоги позивача про визнання боргу безпідставним та зобов`язання відповідачів списати заборгованість у розмірі 26 199,09 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень ККОЕЕ, на споживача покладено обов`язок щомісячного передання показників лічильника. Судом встановлено, що ОСОБА_1 цей обов`язок не виконував, показники протягом тривалого часу не передавав, що сам підтвердив під час судового розгляду. Більше того, матеріали справи не містять доказів регулярної оплати спожитої енергії, що унеможливило автоматичну фіксацію обсягів споживання через платіжні документи.
За таких умов, згідно з п. 8.6.5 ККОЕЕ, оператор системи розподілу (ОСР) мав законні підстави для застосування розрахункового методу визначення обсягів споживання — за значенням середньодобового обсягу. Отже, саме по собі застосування "розрахункових" цифр замість фактичних є наслідком бездіяльності самого позивача.
Разом з тим, суд наголошує, що невиконання споживачем обов`язку щодо передачі показів не звільняє ОСР від обов`язку, встановленого п. 6.5.1 ККОЕЕ, — здійснювати контрольний огляд лічильника не рідше одного разу на шість місяців. Відсутність контрольних замірів з боку ПАТ «Черкасиобленерго» протягом понад трьох років призвела до того, що «розрахунковий метод» перетворився на неконтрольоване накопичення обсягів енергії без прив`язки до реальних періодів та тарифів.
Позивач просить визнати безпідставним нарахування боргу, починаючи з 01.06.2015 року, проте не надає жодних доказів (актів, квитанцій, фотофіксації), які б підтверджували стан обліку саме на ту дату. Вимога про «списання боргу взагалі» або його перерахунок за власною методикою споживача («поділити на 70 місяців») не ґрунтується на нормах закону. Суд не може підміняти собою орган комерційного обліку та здійснювати довільні математичні розрахунки за умови повної відсутності доказів на підтвердження таких вимог.
Відсутність належних доказів правильності нарахування з боку відповідачів (через дефекти «завдання на обхід» та розбіжності в цифрах) свідчить про недоведеність розміру боргу, але не є автоматичним підтвердженням повної відсутності факту споживання електроенергії позивачем.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги про визнання нарахувань безпідставними та їх повне списання є передчасними. Захист прав позивача в даному випадку має полягати не у «прощенні» фактично спожитої енергії, а у скасуванні незаконно визначеного обсягу та зобов`язанні відповідачів провести коректний, прозорий та підтверджений розрахунок згідно з вимогами законодавства.
Враховуючи викладене, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту у вигляді повного списання суми не узгоджується з фактичними обставинами справи, за яких сам споживач тривалий час не забезпечував належного обліку зі свого боку.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково.
Аналізуючи доводи сторін, суд зазначає, що за змісту рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Всі інші доводи та заперечення сторін, яким не була надана оцінка у мотивувальній частині даного рішення, були ретельно досліджені судом, проте вони не спростовують висновків суду та не мають вирішального значення для правильного вирішення спору по суті.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір, від сплати якого позивач був звільнений при поданні позову на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», стягується з відповідачів в дохід держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що судом задоволено дві вимоги, за кожну з яких встановлено ставку судового збору в розмірі 908,00 грн, загальна сума судового збору, що підлягає стягненню, становить 1816,00 грн. Суд вважає за необхідне розподілити вказану суму порівну між обома відповідачами, що буде відповідати вимога ст. 141 ЦПК України.
Ухвалою суду від 16.09.2021 було вжито заходи забезпечення позову. Оскільки позов суд задовольняє частково вжиті заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд 

ВИРІШИВ :
Позовну заяву  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут»; Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про захист прав споживача – задовольнити частково.
Визнати неправомірними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» (код ЄДРПОУ 42474208) та Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» (код ЄДРПОУ 22800735) щодо визначення споживачу ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) станом на 01.07.2021 року в розмірі 26 199 (двадцять шість тисяч сто дев`яносто дев`ять) грн 09 коп.
Визнати неправомірними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» (код ЄДРПОУ 42474208) щодо надіслання споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) попередження №1/20/109 від 25.08.2021 року про припинення (обмеження) постачання електричної енергії та визначення заборгованості з оплати спожитої електричної енергії за період з січня 2019 року по червень 2021 року в розмірі 24 337 (двадцять чотири тисячі триста тридцять сім) грн 20 коп.
У задоволенні інших вимог – відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» (код ЄДРПОУ 42145344) в дохід держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» (код ЄДРПОУ 22800735) в дохід держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.
Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя :     Середа Л.В.