Справа № 727/1116/26
Провадження № 2/727/1080/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді - Слободян Г.М.
за участі секретаря судового засідання - Бабин А.О.
позивача – ОСОБА_1 
розглянувши за правилами загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу за розпискою, -
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позову.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою. 
В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 02.01.2025 року ОСОБА_2 отримала від нього позику у сумі 135 000 грн., які зобов`язалася повернути йому до 01.03.2025 року. Вказує на те, що натомість відповідачка вказані кошти йому у встановлений строк не повернула.
Просить стягнути з відповідача  ОСОБА_2 на його користь заборгованість згідно розписки від 02.01.2025 року у розмірі 135 000,00 (сто тридцять п`ять тисяч) гривень.
Рух по справі та позиція сторін.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09.02.2026 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 11 травня 2026 року закрито підготовче провадження про справі.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Щодо ухваленрня заочного рішення по справі, не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.
Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
У відповідності до положень ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. 
Згідно статтей 3,4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані позивачем докази на підтвердження заявлених позовних вимог, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зважає на наступне.
Досіджені судом докази та застосовані норми права.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) отримала від  ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації АДРЕСА_1 )позику у сумі 135 000 (сто тридцять п`ять тисяч) грн., які зобов`язалася повернути йому до 01.03.2025 року, що підтверджується оригіналом боргової розписки (а.с.3).
ОСОБА_1 15.03.2025 року звернувся до ОСОБА_2 із письмовою вимогою про усунення порушення за договором позики. Зокрема, із зазначеної вимоги вбачається, що ОСОБА_1 просить ОСОБА_2 повернути їй у тридцяти денний термін кошти у розмірі 135 000 (сто тридцять п`ять тисяч) грн., та попереджає, що у випадку неповернення боргу він змушений буде звернутися з даною вимогою до суду (а.с.4).
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.
Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Договір позики вважається укладеним з моменту передачі грошей або інших речей (частина 2 статті 1046 ЦКУ).
Позивач на підтвердження обставини укладення договору позики грошових коштів та його умов надав до суду розписку датовану 02.01.2025 року, в якій зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) отримала від  ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації АДРЕСА_1 )позику у сумі 135 000 (сто тридцять п`ять тисяч) грн., які зобов`язалася повернути йому до 01.03.2025 року. Фактом повернення боргу є повернення вказаної розписки.
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. 
У відповідності до ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.
Відповідно до ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У постанові Верховного Суду від 26.04.2022 по справі № 753/1349/20 зазначено, що досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Отже, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником у борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.12.2021 року у справі № 501/1243/20, провадження № 61-14794 св 21, в постанові від 11.06.2021 року по справі №753/11670/17.
Суд звертає увагу на те, що жодних заперечень щодо вищевикладеного позивачем, відповідачем не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд справ для ефективного захисту прав та інтересів осіб. Оскільки позивач не довів факт укладення реального договору позики шляхом передачі коштів, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Суд зауважує на тому, що згідно з ч. 1 ст. 2 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ.
Положеннями статтей 12, 13 ЦПК України передбачено, що учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права,бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Відтак, враховуючи вищевикладене, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню повністю.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4,12,13,76-83,130,131,
141,259,263-265,280-282 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Заочне рішення по справі.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою– задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь  ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації АДРЕСА_1 ) заборгованість згідно розписки від 02.01.2025 року у розмірі 135 000,00 (сто тридцять п`ять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь  ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації АДРЕСА_1 )витрати в рахунок відшкодування сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1350,00 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду складено 29.05.2026 року.

Суддя Слободян Г.М.