Справа № 286/2872/25
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ 

22 травня 2026 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Гришковець А. Л. , 
із секретарем Павленко Л.В.,
з участю позивача ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що причиною розпаду сім`ї є різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довіри. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у них в сім`ї, він не бажає підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У них постійно виникають сварки, з невідомих на те причин. Спільне господарство на даний час не ведеться, а розлад сімейних відносин розпочався близько 3-х років тому. На даний час вони вже проживають окремо більше 2-х тижнів. Від спільного проживання з відповідачем мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спору щодо місця проживання яких не виникає.
Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 26.09.2025 було задоволено клопотання відповідача, який зазначив в заяві, що розлучатися не хоче, та надано сторонам по справі строк на примирення терміном на 3 місяці, після закінчення якого сторони не повідомили суд про наслідки процедури примирення. 
Відповідач повідомляв суд, що вони проживають разом, в зв`язку з чим розгляд справи неодноразово відкладався.
Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 24.03.2026 було визнано участь позивача в наступному судовому засіданні обов`язковою. 
18.05.2026 від позивача надійшла заява, в якій вона просить позовні вимоги задовольнити. Крім того, вказала, що відповідач ввів в оману суд, зазначивши, що вони проживають разом у нього, але це не відповідає дійсності, оскільки вона з дітьми наразі проживає окремо в Германії. Відповідач дзвонить їй і її родичам та погрожує насильством, щоб вона жила з ним. Також, він неодноразово говорив, що домовився в суді, щоб їх не розводили. Вони вже давно проживають окремо і вона не має бажання знаходитись з ним у шлюбі. 
В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги також підтримала, з підстав зазначених в заяві. При цьому пояснила, що на даний час вона знаходиться в Німеччині. Вони з відповідачем разом не проживають з моменту подання позову. Намагань примиритися з боку відповідача не було, напроти він їй погрожує, застосовує домашнє насильство. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України, повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується трекінгом відправлень із сайту «Укрпошта». На минулі судові засідання відповідачем були надані заяви, в яких останній просив надати ще термін на примирення, посилаючись на те, що він проживає разом із сім`єю, розлучатися не хоче, хоче зберегти повноцінну сім`ю. 
Суд, вислухавши пояснення позивача, та дослідивши в судовому засіданні письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було укладено шлюб 04.07.2020 (актовий запис №58).
Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.
Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Тобто, зі змісту вказаної норми слідує, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
В п. 10 Постанови №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Суд врахував бажання відповідача на примирення, та з метою охорони сім`ї надав сторонам строк на примирення терміном на 3 місяці. Однак, за наданий судом строк на примирення сторони не примирилися, напроти позивач стверджує, що намагань примиритися з боку відповідача не було, він їй лише погрожує, застосовує домашнє насильство. Відповідач доказів протилежного не надав. Тобто, наразі шлюбні відносини між сторонами припинені. 
В ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України законодавець закріпив, що шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Таким чином, аналізуючи досліджені докази та правові норми, що регулюють спірні правовідносини; зважаючи, що сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинені; будь-яких доказів, які б свідчили, що відносини між подружжям можливо покращити, можливо відновити нормальні шлюбні відносини та зберегти сім`ю, суду не надано, а формальне ж існування шлюбу суперечить інтересам позивача, які мають істотне значення, і має ознаки примушування до його збереження, що є порушенням права на свободу та особисту недоторканність та може мати наслідки, встановлені законом, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. 
Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. в дохід держави, який відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на її користь. 
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,- 

В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити. 
Розірвати шлюб, зареєстрований 4 липня 2020 року Овруцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , (актовий запис №58).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.. 
Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Про перегляд заочного рішення може бути подана заява відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення на заочне рішення до Житомирського апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд (скарги), якщо така заява (скарга) подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 

Суддя:	  	А.  Л.  Гришковець       Повне рішення виготовлено 25.05.2026.